pWrapPolygonVertices8;7;(0,0);(0,21594);(18617,21594);(18617,14405);(21600,14405);(21600,0);(0,0);fBehindDocument1Dnro

Oikeusministeriö
Viite:	Kirjeenne OM 7/021/2004, 30.7.2004
Asia:	LAUSUNTO VESILAKITOIMIKUNNAN MIETINNÖSTÄ

1210.	. 1- 04
cIC(

Oikeusministeriö asetti maaliskuussa vuonna 2000 toimikunnan selvittämään vesilakiin liittyviä uudistustarpeita ja tekemään tarpeelliseksi katsomansa ehdotukset lain uudistamiseksi. Toimikunta esittää ehdotuksensa lakimuutokseksi mietinnössään vesilakitoimikunnanmietintö (Komiteanmietintö 2004:2). Oikeusministeriö on 30.7.2004 päivätyllä kirjeellä pyytänyt ministeriöitä, keskushallintoa, kuntia ja muita asianosaisia antamaan ehdotuksesta lausuntonsa

Kauppa- ja teollisuusministeriö esittää kunnioittaen lausuntonaan seuraavaa:

Toimikunta on päätynyt esittämään nykyisen vesilain kokonaisuudistusta ja laatinut täydellisesti uusitun lakiehdotuksen. Perusteluna lain kokonaisuudistukselle toimikunta esittää, että nykyinen vesilaki on siihen jo aikaisemmin tehtyjen muutosten vuoksi niin pirstaleinen ja vaikeaselkoinen, että lain selkeyden ja luotettavuuden saavuttamiseksi asiat on syytä jäsentää ja koota uudelleen selkeämmäksi kokonaisuudeksi.

Kauppa- ja teollisuusministeriö pitää lain kokonaisuudistusta lain luettavuuden kannalta tarpeellisena.

Toimikunnan lakiehdotuksessa on säilytetty nykyisen lain periaatteet; avoin, virtaava ve-si ei voi olla omistuskohteena, perinteisesti kaikille kuuluneet yleiset vesien käyttöoikeudet, mm. laaja oikeus vesistössä kulkemiseen, sekä vesitaloushankkeiden luvanvaraisuus ja lupien myöntäminen tapauskohtaisesti on säilytetty ennallaan. Toimikunta ei lakiehdotuksessaan myöskään ole muuttanut luvanvaraisten toimenpiteiden aluetta, vaan lakiehdotuksessa ovat luvanvaraisia täsmälleen samat asiat kuin nykyisessäkin laissa. Sen sijaan sääntelyä on lakiehdotuksessa selkeytetty ottamalla käyttöön vesitaloushankkeiden käsite ja muotoilemalla nykyisen vesilain yleiset kiellot selkeästi luvan myöntämisen kynnyksiksi. Kukin luvanvaraisuusalue (vesitaloushanke) ja sitä koskevat luvan myöntämisen kynnykset ja muut lupaa ja rakentamista koskevat säädökset on koottu selvästi omaan lukuunsa.

Kauppa- ja teollisuusministeriö pitää toimikunnan ehdotusta myös edellä mainituilta osin kannatettavana ja toimikunnan ehdottamaa lain kirjoittamistapaa erittäin onnistuneena. Toimikunnan ehdottama lainkirjoitustapa jäsentää oleellisesti lain rakennetta, parantaa sen luettavuutta sekä helpottaa näin lain tulkittavuutta.
Postiosoite	Käyntiosoite	Vaihde (09) 16001	Kotisivut
PL 32	Aleksanterinkatu 4	Telekopio (09) 1606 3666	http://www.ktm.fi
00023 VALTIONEUVOSTO 00170 HELSINKI	Sähköposti kirjaamo@klm.fi

pWrapPolygonVertices8;7;(0,0);(0,21594);(18745,21594);(18745,14405);(21600,14405);(21600,0);(0,0);fBehindDocument1Dnro	2 (3)
Toimikunnan lakiehdotuksessa on vesitaloushankkeiden lupaharkinnan osalta säilytetty nykyisen lain hyötyjen ja haittojen vertailu. Luvan myöntämisen yleisenä edellytyksenä mm. on, "että hanke ei sanottavasti loukkaa yleistä tai yksityistä etua tai hankkeesta yleiselle tai yksityiselle edulle saatava hyöty on huomattava verrattuna siitä yleisille ja yksityisille eduille koituviin menetyksiin" (lakiehdotuksen 3 luvun 4§). Tämän lisäksi toimikunnan esityksessä on säilytetty nykyisen lain ehdoton luvan myöntämisen este; "vaikka 4': n ( luvan myöntämisen yleiset edellytykset) täyttyvät, lupaa ei kuitenkaan saa myöntää hankkeelle, joka:
1)	vaarantaa yleistä terveyden tilaa tai turvallisuutta,
aiheuttaa huomattavia vahingollisia muutoksia ympäristön luonnon olosuhteissa tai vesiluonnossa tai sen toiminnassa, tai
suuresti huonontaa paikkakunnan asutus- tai elinkeino-oloja" (lakiehdotuksen 3 luku 5§).

Kauppa- ja teollisuusministeriö pitää hyöty/haitta-vertailua vesitaloushakkeiden lupa-harkinnassa välttämättömänä. Sen tulisi kattaa hankkeen yhteiskunnalle aiheuttamien hyötyjen ja haittojen vertailun. Siihen ei tule sisällyttää hankkeen yritystaloudellisen kannattavuuden arviointia. Hankkeen yritystaloudellinen arviointi kuuluu periaatteessa-kin hankkeen toteuttajalle, joka joutuu ratkaisemaan hankkeensa kannattavuuden mm. hankkeen lupaehdot huomioon ottaen.

Toimikunnan ehdotuksessa jää kuitenkin epäselväksi lakiehdotuksen 3 luvun 4 §:n ja 5 §:n suhde. Ministeriössä ymmärretään toimikunnan ajatuksena mainittujen pykälien osalta olleen, että aina ja jokaisen hankkeen osalta suoritettaisiin ehdotuksen 3 luvun 4 §:n edellyttämä hyöty/haitta-vertailu. Vasta tämän jälkeen katsottaisiin loukkaako hanke lakiehdotuksen 3 luvun 5 §:n mukaisia ehdottomia luvan myöntämisesteitä. Ministeriö puoltaa tätä tulkintaa.

Uutena asiana toimikunta esittää lakiehdotuksessaan ehdottomaan luvan myöntämisen estettä koskevaan pykälään lisättäväksi momentti, joka mandollistaisi valtioneuvostolle oikeuden myöntää poikkeus ehdottomaan luvan myöntämisesteeseen tapauksissa, joissa hankkeen toteuttaminen on yleisen edun kannalta tärkeä.

Kauppa- ja teollisuusministeriö puoltaa toimikunnan enemmistön ehdotusta varata vesi-laissa valtioneuvostolle mandollisuus käsitellä hanke silloin, kun kysymyksessä on yleisen edun kannalta tärkeä hanke, mutta katsoo, että poikkeuksen myöntäminen valtioneuvostolle toimikunnan ehdottamalla tavalla on poikkeuksen toimivuuden kannalta epäselvä. Epäselväksi jää, mm. millä tavalla hanke valtioneuvoston käsiteltäväksi siirtyisi. Toimikunnan ehdotusta tulisi vielä kehittää.

Ongelmana on myös erityisesti nykyisen lain 2 luvun 5 §:n ja lakiesityksen 3 luvun 5§:n kohta 2 . Siinä esille otettu "vahingolliset muutokset ympäristön luonnonsuhteissa" on sisällöltään epäselvä. Kauppa- ja teollisuusministeriön näkemyksen mukaan sillä ei tule tarkoittaa laajempaa punnintaa alkuperäisluonnonsuojelun ja hankkeen toteuttamisen välillä. Tämä punninta tulisi kuulua valtioneuvostolle. Vesilain mukainen vahinkojen arviointi kohdistuu välittömästi rakentamisen alueella tapahtuvien haittojen arviointiin. Siinä ei tarkastella alkuperäisluonnonsuojelua kokonaisuutena, ts. sitä missä määrin menetet-

Dnro	3 (3)
täviä luonnonarvoja on löydettävissä muualla. Siinä ei myöskään tarkastella ympäristön-suojelua kokonaisuutena, ts. sitä millaisia hyötyjä hankkeella on muihin ympäristönsuojelun tavoitteisiin.

Ministeriö pitää toimikunnan esittämää poikkeusta parempana vaihtoehtona sanojen "ympäristön luonnonsuhteissa" poistamista 3 luvun 5 §:n kohdasta sekä tarkoituksenmukaisuusvalintojen ja oikeusperusteisten valintojen selkeää eriyttämistä laissa esim. siten, kuin se on tehty Ruotsin vesi- ja ympäristölaissa. Ruotsissa valtioneuvosto ratkaisee etu-käteen luvanmyöntämisen sallittavuuden vesitaloushankkeiden laadun ja yhteiskunnallisen merkittävyyden perusteella ottamalla huomioon hankkeen luonnolle aiheuttamat tappiot ja haitat, lupavirasto katsoo lain perusteella onko hankkeelle olemassa oikeudelliset edellytykset. Menettelyllä saavutettaisiin kokonaisvaltaisempi ote rakentamisen ja luonnonsuojelun eturistiriitojen sovitteluun. Menettely vastaisi Suomessa käytössä olevaa alkuperäisluonnonsuojelua, jossa valtioneuvosto päättää suojelukohteen merkittävyyden perusteella sen suojelusta.

pWrapPolygonVertices8;9;(0,0);(0,16596);(571,16596);(571,18260);(9536,18260);(9536,21588);(21597,21588);(21597,0);(0,0);fBehindDocument1Ma i Pekkarinen
Kauppa- ja teollisuusministeri

pWrapPolygonVertices8;7;(0,0);(0,16831);(7246,16831);(7246,21634);(21600,21634);(21600,0);(0,0);fBehindDocument1Seppo Oikarinen Neuvotteleva virkamies