Oikeusministeriö
PL 25 (Eteläesplanadi 10)
00023 VALTIONEUVOSTO

OIKEUSMINISTERIÖN EHDOTUS VESILAIN UUDISTAMISEKSI

Khs 2009-188

Helsingin kaupunki esittää huomautuksenaan oikeusministeriön ehdotukseen vesilain uudistamisesta seuraavaa: 

Vesilakiin (264/1961) on tehty sen voimaantulon jälkeen lukuisia osittaismuutoksia, minkä johdosta vesilainsäädäntö on muuttunut ajan myötä vaikeaselkoiseksi.

Nyt ehdotettu vesilainsäädännön kokonaisuudistus on perusteltu erityisesti vesilain, ympäristönsuojelulain ja maankäyttö- ja rakennuslain välistä soveltamisalaa selkeyttävänä. 

Kaupunginhallitus on antanut 11.9.2006 oikeusministeriölle lausunnon vesilakityöryhmän kesäkuussa 2006 jättämästä mietinnöstä. Lausunnossa todettiin mm, että korvaussäännöksiä olisi tullut selventää ainakin siltä osin, kun kysymys on voimassa olevan lain 11 luvun 2 §:ään sisältyvästä säännöksestä vesijohdon, viemärin tai muun sellaisen johdon, ojan taikka vesilaissa tarkoitetun laitteen tai rakennelman virheellisestä toiminnasta aiheutuneen edunmenetyksen tuottamuksesta riippumatonta korvausvastuuta. Tuottamuksesta riippumaton korvausvastuu koskee vain omaisuutta välittömästi kohdannutta edunmenetystä. Korvattavat edunmenetykset ovat ehdotetun uuden vesilain 13 luvun 9 §:n 1 momentin määrittelyn perusteella samat, kuin voimassa olevan vesilain 11 luvun 3 §:n 1 momentissa. 

Vesilain kokonaisuudistuksen yhteydessä ei ole haluttu puuttua vakiintuneeseen korvauskäytäntöön. Uudistusehdotuksessa olisi kuitenkin tullut jaotella ehdotuksen 13 luvun 9 § 1 momentin mukaan korvattavat välittömät ja välilliset edunmenetykset tuottamuksesta riippumattoman korvausvastuun tulkintaepäselvyyksien välttämiseksi. Välittömät ja välilliset korvattavat edunmenetykset ovat sekaisin säännösluonnoksessa samalla tavalla, kuin voimassa olevan lain 11 luvun 3 §:n 1 momentissa.

Lakiesityksen luvanvaraista toimintaa koskevat yleissäännökset on esitetty luvussa 3. Vesitaloushankkeiden lupaviranomainen on ympäristölupavirasto, jollei erikseen muuta säädetä. Hankkeiden luvanvaraisuus on lakiesityksessä huomattavasti selvemmin esitetty kuin nykyisessä vesilaissa. Luvan hakemisen edellytykset ovat pysyneet jokseenkin ennallaan eli lupa haetaan samantyyppisille vesitaloushankkeille kuin tähänkin asti. Lakiesityksen 3 luvun 3 §:ssä on lueteltu aina luvanvaraiset vesitaloushankkeet. Luetteloon on lisätty siitä aiemmin puuttunut vesialueen täyttö (kohta 6) ja uutena asiana vesialueen ruoppaaminen, kun ruoppausmassan määrä ylittää 300 m3 (kohta 8). 

Helsingin kaupungin ympäristökeskus pitää esitettyä 300 m3:n ruoppausmassamäärää luparajana melko alhaisena. Lakiesityksen perusteluista ei käy ilmi, mihin kyseinen luparajaus perustuu. Ympäristökeskuksen käsityksen mukaan luparajaa voitaisiin nostaa 500 m3:iin, koska ympäristövaikutukset 300 m3:n ja 500 m3:n massamäärillä ovat melko samanlaiset, mutta ympäristölupa on menettelynä selvästi ilmoitusvelvollisuutta raskaampi. Lisäksi pienissä ruoppauksissa haitta on yleensä hyvin lyhytaikainen. Alle 500 m3 ruoppausten luvanvaraisuus arvioitaisiin tapauskohtaisesti alueellisille ympäristökeskuksille jätettävien ilmoitusten kautta, jolloin valvontaviranomainen voi edellyttää luvan hakemista.

Vesilakiehdotuksessa on esitetty parannuksia ja tarkennuksia kaava-alueilla tapahtuvista ojituksista ja veden johtamisesta ojaan maankäyttö- ja rakennuslakia valvovan viranomaisen ja vesilakia valvovan viranomaisen välille. Sen sijaan kytkentä vesihuoltolakiin on esityksestä poistettu. Vesilaissa tai sen perusteluissa tulisi selventää vesilain ja vesihuoltolain suhdetta pintavesien johtamisessa ojaan myös vesihuoltolaitoksen toiminta-alueella eikä pelkästään kaava-alueella. Epäselvyyttä on esiintynyt siinä, sovelletaanko ensisijaisesti vesilakia vai vesihuoltolakia vesihuoltolaitoksen toiminta-alueella, kun kysymyksessä on huleveden johtaminen ojaan.

Toiminnan keskeyttämissäännöksessä (luku 14, 9 §) kunnan ympäristönsuojeluviranomainen tai sen määräämä viranhaltija voi keskeyttää 2 luvun 14 §:ssä tarkoitetun ilmeisen lainvastaisen toiminnan. Keskeyttämispykälään tulisi lisätä alueelIinen ympäristökeskus, koska alueelIinen ympäristökeskus on samanveroinen lain valvontaviranomainen kuin kunnan ympäristönsuojeluviranomainen.

Lisätiedot:
Malinen Matti, controller, puhelin 310 36277

Jussi Pajunen		Tapio Korhonen	
kaupunginjohtaja		rahoitusjohtaja