Oikeusministeriö		

	

		

	

		

Oikeusministeriön kirje 30.7.2004 nro OM7(021/2004

VESILAKITOIMIKUNNAN MIETINTÖ; PUOLUSTUSMINISTERIÖN LAUSUNTO	

Oikeusministeriö on viitekohdassa mainitussa kirjeessä pyytänyt lausuntoa vesilakitoimikunnan mietinnöstä (komiteanmietintö 2004:2).

Puolustusministeriö toteaa lausuntonaan kunnioittavasti seuraavan.

Nykyinen vesilaki (264/1961) on tullut voimaan vuonna 1962. Lakia on muutettu useasti osittaistarkistuksin, joista viimeisin suuri muutos on tehty ympäristönsuojelulain säätämisen yhteydessä vuonna 2000. Yhteiskunnassa ja taloudessa tapahtuneet muutokset ovat aiheuttaneet tarpeen vesilain tarkistamiseen ja ajanmukaistamiseen. Vaikka lain soveltamisalaa eikä keskeisiä soveltamisperiaatteita ole tarpeen olennaisesti muuttaa, vesilain muuttamista pohtinut toimikunta on katsonut, että lain ajantasaistamiseksi tarvittavat muutokset on tarkoituksenmukaisinta toteuttaa säätämällä kokonaan uusi laki.

Eräät puolustusvoimien ja rajavartiolaitoksen tehtäviä varten tarpeelliset oikeudet 

Lakiehdotuksen 10 luvun 7 §:n 2 momentin säännöksen mukaan puolustusministeriölle voitaisiin myöntää sen tehtävien suorittamiseksi tarpeellinen käyttö- tai lunastusoikeus lastaus- tai ankkuroimispaikkaa taikka satamaa varten muissakin kuin 6 §:n 1 momentissa tarkoitetuissa tapauksissa. Säännös vastaisi voimassa olevan vesilain 4 luvun 7 a §:n sääntelyä.

Koska puolustusministeriö ei enää ole kiinteistövarallisuuden omistaja tai haltija eikä puolustusministeriössä käsitellä lupa-asioita, esitetään, että säännöksessä tarkoitetuksi käyttöoikeuden saajaksi lisättäisiin lastaus- tai ankkuroimispaikan tai sataman todellinen käyttäjä eli puolustusvoimat esimerkiksi seuraavalla tavalla:

10 luvun 7 §:n 2 momentti

- - -
Puolustusministeriölle, puolustusvoimille tai rajavartiolaitokselle voitaisiin myöntää niiden tehtävien suorittamiseksi tarpeellinen käyttö- tai lunastusoikeus lastaus- tai ankkuroimispaikkaa taikka satamaa varten muissakin kuin 6 §:n 1 momentissa tarkoitetuissa tapauksissa.
- - - 

Lunastusasioissa toimivaltainen viranomainen on puolustusministeriö (laki omaisuuden lunastuksesta puolustustarkoituksiin, 1301/1996).

Vesistössä kulkeminen ja ankkurointi

Tehtäviensä toteuttamiseksi puolustusvoimilla on oikeus käyttää tilapäisiä harjoituksia varten muita kuin puolustusvoimien hallinnassa olevia maa- ja vesialueita (laki sotalaitokselle rauhanaikana annettavista luontaissuorituksista 94/1920, jäljempänä luontaissuorituslaki).

Erityislakina luontaissuorituslain säännökset syrjäyttävät vesilain säännökset oikeudesta kulkea vesistössä ja sen jäällä sekä tilapäisestä ankkuroinnista. Käytön tilapäisyyttä arvioidaan sotilaallisen harjoitustoiminnan lähtökohdista.

Puolustusministeriö kiinnittää huomiota siihen, että lakiehdotuksessa tai sen perusteluissa ei ole käsitelty puolustusvoimien lakiin perustuvia käyttöoikeuksia eikä aluevalvontalain (755/2000) vaikutuksia jokaisen oikeuteen liikkua vesistössä.

Kulkuväyläksi määrääminen

Ehdotuksen 10 luvun 2 §:ssä ehdotetaan säädettäväksi yleiseksi kulkuväyläksi määräämisen edellytyksistä. Käytännössä on havaittu, että julkisia kulkuväyliä esitetään alueille, joilla on huomattavaa maanpuolustuksellista merkitystä. Esillä on ollut esimerkiksi linnakesaarten tai ampuma-alueiden tehokkaan käytön estäviä väylähankkeita. Jo paikallisväylän määrääminen voi merkittävästi rajoittaa alueen käyttöä.

Ympäristölupaviranomaisilla ei aina ole yksityiskohtaista tietoa maanpuolustuksen kannalta tärkeistä vesialueista. Aloitteentekijänä paikallisväylien määräämiseksi ei välttämättä olisi Merenkulkulaitos, jolla on läheiset yhteistoimintasuhteet merivoimiin.

Puolustusministeriö esittää, että lakiehdotuksen 10 luvun 2 §:ään lisättäisiin säännös, jonka mukaan puolustusvoimille varattaisiin tilaisuus tulla kuulluksi, jos kyseessä olisi yleisen kulkuväylän tai yleisen paikallisväylän määrääminen Suomen merialueille.

Poikkeusoloja koskeva sääntely

Puolustusvalmiuden ylläpitäminen ja alueellisen koskemattomuuden turvaaminen edellyttää ajanmukaisella puolustusmateriaalilla ja -tekniikalla tapahtuvaa harjoittelua todellisissa olosuhteissa. Puolustusvoimat pyrkii luonnolle ja ympäristölle aiheutuvien haitallisten vaikutusten minimointiin ja ympäristösuojelun jatkuvaan parantamiseen. Valmiuslaissa tarkoitetuissa poikkeusoloissa saattaa puolustusvoimien lakisääteisten tehtävien hoitaminen edellyttää poikkeuksia esimerkiksi vesilaissa tarkoitettuun luvanvaraisuuteen tai lupamenettelyyn.

Puolustusministeriö esittää harkittavaksi, pitäisikö puolustusvoimien poikkeusolojen toiminta ottaa huomioon samalla tavoin kuin ympäristönsuojelulaissa, johon on vuoden 2000 kokonaisuudistuksen yhteydessä sisällytetty säännös, jonka mukaan asetuksella voidaan säätää poikkeuksia lain soveltamisesta, jos se on tarpeen valtakunnan turvallisuuden, huoltovarmuuden tai puolustusvoimien erityisluonteen vuoksi (ympäristönsuojelulain 1 luvun 2 §:n 3 momentti).

Hallitusneuvos,
lainsäädäntöjohtajana		Seppo Kipinoinen

Vanhempi hallitussihteeri		Minnamaria Nurminen