Päiväys

Dnro

	18.9.2006	PPO-2006-J-68-82	
	
Oikeusministeriö
PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO		
	
Viite 	
Lausuntopyyntö 30.6.2006, OM 7/021/2004, OM0191:00/06/06/2000	

Asia  	
Pohjois-Pohjanmaan ympäristökeskuksen lausunto vesilakityöryhmän mietinnöstä 
(työryhmämietintö 2006:13)	

1. Valtioneuvoston poikkeuslupa-asia

Vesilakityöryhmä on ehdottanut poikkeuslupamenettelyn piiriin kuuluvien hankkeiden rajaamista,  esittänyt täsmennyksiä  poikkeusluvan myöntämisedellytyksiin sekä tehnyt ehdotuksen poikkeuslupamenettelystä. 

Vesilakiehdotuksen  3 luvun 4 §:n 2 momentin mukaan  lupaa ei saa myöntää hankkeelle, joka aiheuttaa huomattavia vahingollisia muutoksia ympäristön luonnonsuhteissa tai vesiluonnossa ja sen toiminnassa tai suuresti huonontaa paikkakunnan asutus- tai elinkeino-oloja (ehdoton luvanmyöntämiseste). Työryhmä ehdottaa, että valtioneuvoston toimivaltaan kuuluva  poikkeamismahdollisuus edellä mainitusta ehdottomasta luvanmyöntämisesteestä rajoitetaan yhteiskunnallisesti merkittäviin hankkeisiin, joita olisivat  yleistä turvallisuutta, energiahuoltoa, liikenneyhteyksiä, tulvilta suojautumista ja yhdyskunnan vesihuoltoa palvelevat tai niihin verrattavat hankkeet. Muiden kuin yhteiskunnallisesti merkittävien hankkeiden osalta luvanmyöntämiseste olisi jatkossakin ehdoton.  Työryhmän ehdotuksen mukaan poikkeuslupaharkinta perustuisi hankkeen toteuttamisesta saatavien hyötyjen ja haittojen punnintaan ja valtioneuvosto voisi myöntää poikkeuksen ehdottomasta luvanmyöntämisesteestä vain sillä perusteella, että hankkeen toteuttaminen on yhteiskunnan kokonaisedun mukaista. 

Pohjois-Pohjanmaan ympäristökeskus katsoo, että vesilakityöryhmän ehdotus pääosin vastaa  ympäristökeskuksen vesilakitoimikunnan mietintöön (Kom 2004:2) antamaa lausuntoa, jossa todettiin, että poikkeusluvan myöntämisen tulisi koskea hankkeita, joiden tarkoituksena on  yhteiskunnan elintärkeiden toimintojen, kuten elintarvike-, vesi-  ja energiahuollon, turvaaminen sekä normaali- että poikkeusoloissa (Valtioneuvoston periaatepäätös 27.11.2003 Yhteiskunnan elintärkeiden toimintojen turvaamisen strategia). 

Vesilakityöryhmän 3 luvun 5 §:ää koskevan pykäläehdotuksen mukaan poikkeus ehdottomasta luvanmyöntämisesteestä voisi tulla kyseeseen mm.  yhdyskunnan vesihuoltoa palvelevan hankkeen kohdalla. Vesilakitoimikunta katsoi, että tällaisia hankkeita olisivat esimerkiksi laajat ja alueellisesti tärkeät vesihuoltohankkeet. Vesilakityöryhmän mukaan merkittäviä olisivat  alueellista vesihuoltoa järjestävät hankkeet, joilla on paikallis- ja aluetasoa yleisempää merkitystä. Esimerkkinä mainitaan usealle kunnalle merkittävä hanke.  Pohjois-Pohjanmaan ympäristökeskuksen mielestä yhteiskunnallisesti merkittäväksi ja yhteiskunnan kokonaisedun mukaiseksi yhdyskunnan vesihuoltoa palvelevaksi hankkeeksi tulee mainita merkittävän asukas- ja kuluttajajoukon tarvetta palveleva vesihuoltohanke riippumatta siitä, onko kyse yhden kunnan vai useamman kunnan väestöä tai aluetta koskevasta hankkeesta. 

Pykäläehdotukseen poikkeuslupahankkeiksi on kirjattu myös energiahuoltoa palvelevat hankkeet. Perusteluissa on esimerkkinä mainittu energiaomavaraisuutta merkittävästi parantavat voimataloushankkeet. Mahdollisen ilmastonmuutoksen ja fossiilisten polttoaineiden käytön rajoittamisvaatimusten ja –tarpeiden varalta Pohjois-Pohjanmaan ympäristökeskus esittää, että vesilain uudistuksen yhteydessä parannetaan uusiutuvien energialähteiden mm. vesivoiman käyttöönotto- ja tehostamismahdollisuuksia. Tähän liittyen tarkasteluun tulisi ottaa koskiensuojelulain (1987/35) asettamat rajoitukset omavaraisen energiahuollon lisäämiselle.     

Vesilakityöryhmä on ehdottanut, että asia siirretään valtioneuvoston ratkaistavaksi ympäristölupavirastosta sen jälkeen, kun luvan myöntämisen edellytysten on muutoin todettu olevan käsillä. Perusteena on se, että poikkeusluvan tarve ja sen edellytykset on mahdollista arvioida vasta sen jälkeen, kun ympäristölupavirasto olisi yksityiskohtaisen hankehakemuksen perusteella käsitellyt hankkeen omalta osaltaan. Ympäristölupavirasto toimittaa valtioneuvostolle asian ratkaisemiseksi tarpeelliset asiakirjat mukaan lukien tiivistelmän hankkeesta, sen yleisestä merkityksestä, hankkeen hyödyistä ja arvioiduista vaikutuksista ympäristöön, vesiluontoon sekä vaikutusalueen asutus- ja elinkeino-oloihin sekä yhteenvedon esitetyistä muistutuksista ja mielipiteistä. Poikkeuslupa-asia käsiteltäisiin valtioneuvostossa sen ministeriön esityksestä, jonka toimialaan hanke pääasiallisesti kuuluu.

Ympäristökeskuksen mielestä vesilakityöryhmän esitys poikkeuslupa-asian käsittelyjärjestyksestä on hyvä. Valtioneuvostolla täytyy harkintaa tehdessään olla riittävät tiedot hankkeesta ja sen vaikutuksista, jotta poikkeuslupapäätös voisi perustua riittäviin tietoihin.

2. Luonnontilaisten purojen sääntely vesilaissa

Vesilakityöryhmä ei ehdota luonnontilaisia puroja sisällytettäväksi vesilaissa suojeltuihin luontotyyppeihin. Työryhmä ehdottaa, että puron uoman luonnontilan säilymisen vaarantava vesitaloushanke säädetään luvanvaraiseksi ja luonnontilaisten purojen merkitys arvokkaana luontotyyppinä otettaisiin huomioon yleisenä etuna lupaharkinnan intressivertailussa. 

Työryhmän esitys on ympäristökeskuksen mielestä pääosin hyvällä ja riittävällä tasolla. Erityisesti kiinnitetään seuraaviin huomiota seuraaviin mietinnön kohtiin: 

4.2.1. Puroselvitys: Luonnontilaisten purojen / purojaksojen määrä
Luonnontilaisten purojen määrää arvioitaessa on huomioitava, että yksittäiset purojaksot eivät muodosta ekologisesti samalla tavoin toimivaa kokonaisuutta, kuin kokonaan luonnontilainen puro lähiympäristöineen. Yksittäisten luonnontilaisten purojaksojen määrä kuvaa sen sijaan hyvin juuri purojen tilan pirstoutuneisuutta. 

4.3. Työryhmän ehdotukset, kohta 4
Pohjois-Pohjanmaan ympäristökeskus kannattaa erillisen selvityksen tekemistä purojen suojeluun liittyvien eri lakien keskinäisestä suhteesta. Tässä selvityksessä on erityisesti otettava huomioon ekosysteemin kokonaistila, johon vaikuttaa etenkin eliöyhteisöjen rakenne ja sen lisäksi veden laatu ja hydromorfologiset tekijät. Vesienhoitolain mukaisen vesienhoitosuunnittelun tavoitteena on nimenomaan vesistöjen ekologisen tilan parantaminen ja lähtökohtana on koko valuma-alue.

3. Voimassaolevien lupien tarkistaminen

Työryhmä on ehdottanut voimaantulo- ja siirtymäsäännöksiä koskevaan 19 lukuun uutta 13 §:ää, jossa säädetään mahdollisuudesta selventää aikaisemmin annettuja päätöksiä.  Selventäminen tulisi kyseeseen silloin, kun olisi epäselvyyttä aiemmin myönnetyn luvan tai oikeuden sisällöstä tai niiden haltijasta.  

Ympäristökeskuksen mielestä pykälän sanamuoto ja perustelut vaativat vielä hiomista. Epäselvyyttä on siitä, onko kyse aiemman päätöksen selventämisestä, aiemman päätöksen korvaamisesta tai mahdollisesti molemmista vaihtoehdoista vai aiemman päätöksen selventämisestä uudella korvaavalla päätöksellä. Epäselvää on myös se,  selvennetäänkö ja/tai korvataanko aiempi päätös uudella päätöksellä kokonaan vai vain epäselviltä osiltaan. Esimerkiksi pykäläehdotuksen 1 momentista ei käy selvästi ilmi, että uusi päätös korvaisi aiemman päätöksen, vaikka yksityiskohtaisissa perusteluissa näin todetaankin.   Pykäläehdotuksen 3 momentissa puhutaan vaihtoehtoina aiemman päätöksen selventämisestä tai aiemman päätöksen korvaamisesta uudella päätöksellä, mutta sen perusteluissa puhutaan vain päätöksen korvaamisesta. 

4. Kalatalousvelvoitteet ja kalatalousmaksut

Työryhmä on ehdottanut, että kalatalousvelvoite ja kalatalousmaksu ovat selkeästi tasavertaisia kalataloudellisia kompensaatiokeinoja, joita voidaan käyttää kulloistenkin olosuhteiden ja tilanteiden perusteella mahdollisimman tarkoituksenmukaisella tavalla. Vesilakityöryhmä ei ehdota kalatalousmaksujen siirtämistä kalastusoikeuden haltijoille, koska osakaskunnilla ei tällä hetkellä ole vielä valmiuksia tehtävän hoitamiseen mm. järjestäytymättömyyden vuoksi. 

Pohjois-Pohjanmaan ympäristökeskuksella ei ole huomauttamista vesilakityöryhmän esittämistä muutoksista 3 luvun 13 §:ään. Vesilakityöryhmä on käsitellyt Pohjois-Pohjanmaan ympäristökeskuksen vesilakitoimikunnan mietintöön (Kom 2004:2) antamassa lausunnossa esille tuotuja seikkoja.  Kaikilta osin työryhmän esitys ei vastaa  Pohjois-Pohjanmaan ympäristökeskuksen aikaisemmassa lausunnossa esittämiä näkemyksiä. Vesilakityöryhmän perusteluissa on kuitenkin otettu kiitettävästi kantaa kyseisiin asioihin ja tärkeimmät seikat,  kuten kalatalousmaksun ja kalatalousvelvoitteen yhdenvertaistaminen sekä suunnittelu- ja seurantakulujen sisällyttäminen kalatalousmaksuun, on lisätty pykälään. 

5. Vesilain suhteesta maastoliikenne-  ja vesiliikennelakiin

Vesilakitoimikunta katsoi vesilain uudistuksen yhteydessä aiheelliseksi puuttua vesialueella tai jääpeitteisellä vesialueella tapahtuvaan häiritsevään edestakaiseen ajoon rannan läheisyydessä.  Vesilakitoimikunta piti yhtenä syynä yleiskäyttöoikeuksien väärinkäytöksiin sitä, että kansalaisten tietämys oikeuksien laajuudesta on usein huono. 

Vesilakityöryhmä ehdottaa sekä maastoliikennelain 4 §:n että vesiliikennelain 4 §:n muuttamista. Niiden mukaan vesialueella ja jääpeitteisellä vesialueella on oikeus liikkua siten kuin vesilain 2 luvun 3 §:ssä säädetään. Vesilain 2 luvun 3 §:n mukaan taas jokaisella on oikeus kotirauhaa rikkomatta sekä tarpeetonta vahinkoa, haittaa ja häiriötä aiheuttamatta kulkea vesistössä ja sen jäällä. Lisäksi vesilain 2 luvun 3 §:n 2 momentin  mukaan vesiliikenteestä ja jäällä kulkemisesta on lisäksi voimassa mitä vesiliikennelaissa ja maastoliikennelaissa säädetään. Ilmeisesti vesilakityöryhmän ehdotus on, että vesialueella tai jääpeitteisellä vesialueella kulkeminen esim. kotirauhaa rikkomalla tulisi rangaistavaksi vesiliikennelain 24 §:n tai maastoliikennelain 25 §:n nojalla eikä rikoslain kotirauhansuojasäännöksiä ryhdyttäisi muuttamaan kuten vesilakitoimikunta kaavaili. 

Ympäristökeskus pitää perusteltuna sitä, että vesialueella ja jääpeitteisellä vesialueella liikkumista koskevat rangaistussäännökset selvyyden vuoksi sisällytetään ja keskitetään maastoliikennelakiin ja vesiliikennelakiin. Olisi kuitenkin syytä  harkita vaihtoehtoa, että vesilain 2 luvun 3 §:n sisältö kulkemisesta vesistössä ja sen jäällä kirjoitettaisiin auki vesiliikennelain  ja maastoliikennelain 4 §:iin pelkän vesilain pykäläviittauksen sijasta. 

 
Ympäristökeskuksen johtaja	Mauno Rönkkömäki

Vesivarapäällikkö		Heikki Nikkarikoski