Oikeusministeriö
Lainvalmisteluosasto
Yksityisoikeuden yksikkö PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO
Lausuntopyyntö OM 7/021/2004

LAUSUNTO VESILAKITOIMIKUNNAN MIETINNÖSTÄ
Metsäteollisuus ry:ltä ei ole erikseen pyydetty lausuntoa vesilakitoimikunnan mietinnöstä. Haluamme kuitenkin asianosaisena esittää mietinnöstä seuraavaa:

Lausunnossa keskitymme metsäteollisuuden erityiskysymyksiin. Muilta osin metsäteollisuus on ollut mukana valmistelemassa EK:n lausuntoa ja yhdymme EK:n lausuntoon.

Vesilainsäädännöllä on metsäteollisuudelle suuri merkitys. Veden saatavuus sekä vesistöjen kunto ovat metsäteollisuudelle tärkeitä kysymyksiä. Viime vuosikymmenien aktiiviset toimenpiteet ja niillä saavutettu positiivinen kehitys on parantanut metsäteollisuuden
toimipisteiden lähistöllä vesien tilaa radikaalisti. Jotta tämä kehitys voi jatkua, on vesilainsäädännössä syytä pyrkiä kokonaisvaltaisiin tarkasteluihin, joissa niin ympäristönäkökohdat kuin talousnäkökohdatkin sovitetaan yhteen.

Vesilain 1 luvun 1 §:n yksityiskohtaisissa perusteluissa mainitaan, että "Vesiympäristöllä tarkoitetaan vesistön ja sen rantavyöhykkeen muodostamaa fysikaalista, kemiallista ja biologista kokonaisuutta, joka käsittää sekä vesiluonnon, maiseman että siinä olevat laitteet ja rakennukset. Termi kuvaisi sitä, että lain soveltamisala ei rajoitu lain 1 luvun 5 §:ssä olevan määritelmän mukaiselle vesialueelle vaan myös rantavyöhyke kuuluisi sääntelyn piiriin." Nykyisen vesilain perusteluissa ei määritellä vesiympäristön ulottuvuutta.

Metsäteollisuus ry esittää, että vesiympäristön käsite määritellään lain 1 luvun 3 §:ssä siten, että vesiympäristö ei ulotu maa-alueelle.

Metsätalousmaahan kuuluvalla rantavyöhykkeellä sovelletaan metsälakia. Mikäli vesiympäristön käsitteeseen liitetään rantavyöhyke, sovellettaisiin metsätalousalueeseen kuuluvalla vyöhykkeellä sekä metsälakia että vesilakia.
Metsäteollisuus ry
PL 336, 00171 Helsinki, Snellmaninkatu 13, 00170 Helsinki
Puhelin (09) 132 61, Telekopio (09) 132 4448, etunimi.sukunimi@forestindustries.fi, www.forestindustries.fi

Metsälain ja vesilain yhtäaikainen soveltaminen rantavyöhykkeellä aiheuttaa tulkintavaikeuksia. Metsätalouden toimijoille on hyvin tärkeää, että noudatettava lainsäädäntö on mandollisimman selkeä.

Metsälain ja vesilain tulkintaan vaikuttavat myös vesilain 1 luvun 3 §:ään sisältyvät joen, puron ja noron määritelmät. Uusi joen määritelmä kattaisi aiempaa pienempiä uomia ja laajentaisi siten vesitaloushankkeen luvanvaraisuuden soveltamisalaa.

Metsäteollisuus ry esittää, että puroa ei sisällytetä vesiluontotyyppien suojelusäännöksiin.

Käsitettä luonnontilainen, luonnontilaisen kaltainen ja
luonnontilaiseen verrattava käytetään vesilain lisäksi metsälain 10 §:n erityisen tärkeiden elinympäristöjen ja luonnonsuojelulain 29 §:n suojeltujen luontotyyppien yhteydessä. Luonnontilaisuuden arviointi on osoittautunut nykyisenkin lainsäädännön aikana hyvin hankalaksi tehtäväksi. Metsäteollisuus ry pitää tärkeänä toimijoiden oikeusturvan kannalta, että luonnontilaisuuden käsite määritellään vesilaissa. Sillä on vaikutusta mm. metsäojan kunnossapitoon ja käyttöön.

Vesilakiehdotuksen 5 luvun 3 §:ssä puhutaan ojituksen luvanvaraisuudesta. Metsäteollisuus ry esittää, että lain perusteluita täsmennetään niin, että tiedetään milloin ojan käyttö voi aiheuttaa ympäristönsuojelulaissa tarkoitettua pilaantumista ja silloin siis lupaa.

Kunnostusojituksissa Metsäteollisuus ry on omalta osaltaan sopinut 1990-luvun alussa vapaaehtoisesta ilmoitusmenettelystä alueellisille ympäristökeskuksille. Se on toiminut hyvin. Metsäteollisuus ry esittää, että kunnostusojitus ja maanmuokkaus ovat vesilain 5 luvun 6 §:ssä tarkoitettua vähäistä ojitusta, jolloin voitaisiin toimia aikaisemmin luotujen menettelytapojen mukaan.

Puutavaran uitto

Metsäteollisuus pitää ehdotuksen uittoa koskevaa osaa pääosin tarkoituksenmukaisena ja nykyisen uiton toimintaolosuhteisiin sopivana.

Lakiehdotuksen 9 luvun 2 §:ssä esitetään voimassa olevasta laista poiketen uitolle määritelmä. Metsäteollisuuden mielestä myös puutavaran hinattavilla tai puskettavilla proomuilla tapahtuva kuljetus voitaisiin sisällyttää uiton käsitteen piiriin, ei kuitenkaan varsinaisilla kauppamerenkulun aluksilla tapahtuvaa puutavaran kuljettamista, joka rannikolla ja Saimaan vesistössä yleensä on ulkomaisen puuraaka-aineen tuontia. Tällöin myös lakiehdotuksen saman luvun 4

3 (3)

METSÄTEOLLISUUS RY	LAUSUNTO

V. Eskelin, H. Rumpunen, M. Väre	30.10.2004	95/04/L/A
§ uiton toimintapaikan käyttötarkoituksen muuttamisesta kävisi tarpeettomaksi.

Proomu kuljetusten yhdistämistä uittoon metsäteollisuus perustelee sillä, että näissä kuljetuksissa operoidaan pääosin samoilla vesialueilla kuin nippu-uitossakin, toimitaan kauppamerenkulun syväväyläverkoston ulkopuolella ja käytetään samoja lastaus- ja purkamispaikkoja kuin uitossa.
Proomukuljetukset ovatkin käytännössä pitkälti tulkittavissa nippu-uittoa täydentäväksi osaksi puutavaran vesitiekuljetusjärjestelmää, esimerkiksi huonommin kelluvien tai kiireistä kuljetusta tarvitsevien puutavaraerien osalta.

Kuitenkin proomukuljetuksia käytetään myös saaristometsien puunkorjuun yhteydessä, jolloin uiton toimintapaikkoja ei tarvita. Nämä kuljetukset tulisi metsäteollisuuden mielestä rinnastaa yksityisuittoon myös yhteisuittoalueella, ilman lakiehdotukseen sisällytettyä luvanvaraisuutta.

Toimikunnan ehdotuksessa voimaantulo- ja siirtymäsäännöksiä koskevan 19 luvun 12 §:ssä esitetään, että ympäristölupavirasto voisi omasta aloitteestaan ottaa käsiteltäväkseen aikaisemmin annetun Tuvan korvaamisen uudella, tämän lain mukaisella luvalla, jos se ympäristölupavirastossa vireillä olevan muun asian käsittelyn vuoksi on tarpeen. Metsäteollisuus ei sinällään vastusta tätä ehdotusta, mutta katsoo, että voimassa olevia lupia tämän säädöksen perusteella uudelleen käsiteltäessä esimerkiksi uiton vakiintuneiden toimipaikkojen jatkuvuus ei saisi muodostua uhatuksi, eikä niihin kohdistuvien velvoitteiden tai korvausten määrä olennaisesti muuttua.
METSÄTEOLLISUUS RY

Timo Poranen toimitusjohtaja