HELSINGIN KAUPUNGINHALLITUS	281	1

11.9.2006

c'°t,,.,,er,lInlateriö

Oikeusministeriö
PL 25 (Korkeavuorenkatu 37) 00023 VALTIONEUVOSTO

1 a 09. 2006
&d	,6,2(/	

LAUSUNTO VESILAKITYÖRYHMÄN MIETINNÖSTÄ

Kaupunginhallitus toteaa lausuntonaan seuraavaa:

Työryhmämietinnössä 2006:13 ehdotettuja täydennyksiä ja muutoksia komiteanmietintöön 2004:2 sisältyneisiin vesilakiehdotuksen pykäliin voi pääsääntöisesti pitää lain soveltamista helpottavina ja sitä selkeyttävinä.

Helsingin kaupunki haluaa kuitenkin kiinnittää huomiota seuraavia kohtiin työryhmän mietinnössä:

Yleiset oikeudet ja rajoitukset

Luonnontilaisia puroja koskeva sääntely lähtee siitä, että luonnontilaiset purot on asianmukaisella tavalla otettava lainsäädännössä huomioon ja varmistettava ettei niiden säilyminen vaarannu. Työryhmä päätyi ehdotukseen, jossa puroja ei sisällytettäisi vesilain luontotyyppisäännökseen eikä 2 luvun 7 §:ään (yleiset velvollisuudet vesivarojen ja vesialueiden
käytöstä). Luvanvaraisuutta sen sijaan korostetaan ehdotuksella ottaa asiasta erillinen säännös luvanvaraisia vesitaloushankkeita koskevaan 3 luvun 2 §:n 1 momenttiin. Purot mainittaisiin omana kohtanaan, jottei aiheuteta epäselvyyttä muiden yleisempien luvanvaraisuussäännösten soveltamiseen. Lisäksi rangaistussäännöksiä täsmennettäisiin ja lain
perusteluihin on ehdotettu täsmennyksiä ja luonnontilaisten purojen merkityksen ja valvonnan tärkeyden korostamista. Hallituksen esitykseen otettaisiin myös mukaan lausuma, jossa esitetään metsälain, vesilain ja luonnonsuojelulain soveltamisalojen keskinäisen suhteen selvittämistä suojeltujen luontotyyppien osalta.

Esitetty uudistus on varsin vähäinen, eikä todennäköisesti turvaa riittävästi luonnontilaisten purojen säilymistä. Esitetty muutos lähtee siitä, että hankkeelle tarvitaan lupa, jos hanke vaarantaa puron uoman luonnontilan säilymisen. Säännös on varsin tulkinnanvarainen ja selkeämpi ratkaisu olisi sisällyttää luonnontilaiset purot vesilain 2 luvun 9 §:ään (Eräiden vesiluontotyyppien suojelu).

Postiosoite	Käyntiosoite	Puhelin	Faksi	Tilinro
PL 1	Pohjoisesplanadi 11-13 +358 9 1691 +358 9 655 783 800012-62637 00099 HELSINGIN KAUPUNKI Helsinki 17
hallintokeskus@hel.fi	http://www.hel.fi

Y-tunnus 0201256-6 Alv. nro FIO2012566

HELSINGIN KAUPUNGINHALLITUS	281	2

11.9.2006
Helsingin kaupunki haluaa vielä tuoda tämän luvun osalta esiin myös seuraavia näkökohtia, joita kaupunki esitti jo toimikunnan mietinnöstä antamassaan lausunnossa:

Vesistössä kulkemisen osalta vesilakitoimikunta on perusteluissaan todennut, että kulkemisella tarkoitetaan siirtymistä paikasta toiseen, eivätkä esimerkiksi vesihiihtäminen tai jäällä ympyrää ajaminen näin kuuluisi sen piiriin. Vesistössä kulkemisen näin tehty määritelmä on epäonnistunut. Näin määritettynä esimerkiksi jäällä hiihtäminen tai kalastus jäisivät vesistössä kulkemisen ulkopuolelle, vaikka sitä ei olekaan esityksessä tarkoitettu. Kulkemisen määrittelyä tulisikin tarkistaa vastaa-maan sitä, mitä on ollut tarkoitus säädellä.

Lakiehdotuksen 2 luvun 5 §, joka koskee oikeutta rakennelman pitämiseen, ei ota huomioon tiheästi asutun kaupungin erityisolosuhteita ja vaatisi näin ollen uutta harkintaa. Uusi laki määrittelisi erityiseen käyttöön otetuiksi alueiksi 1 luvun 3 §:n 1 momentin kohdassa 16 tontin ja rakennuspaikan, puutarhan, varastopaikan, uimarannan, satama-alueen tai muun vastaavaan erityiseen käyttöön otetun maa- tai vesi-alueen, eli käytännössä Helsingissäkin rannan omistaja tai haltija saisi sijoittaa laiturin, poijun tai paalun toisen omistamalle vesialueelle kaikkialla muualla paitsi uimaranta- tai satama-alueella. Useimmiten tämä vesialueen omistaja on Helsingin kaupunki, mutta kyseeseen saattaa tulla myös osakaskunta tai muu yksityinen omistaja.

On ymmärrettävää, että tämäntapainen oikeus on perusteltu varsinkin maaseudulla, missä on tavallista, että vesialueen omistaa alueen maanomistajista koostuva osakaskunta ja venesatamatoimintaa ei ole organisoitu. Helsingissä on 76 venesatamaa, joista kaupunki omistaa 69 satamaa. Nämä sijaitsevat melko tasaisesti pitkin kaupungin rantoja, joten matka lähimpään venesatamaan ei ole miltään rantakiinteistöltä kohtuuton. Veneilyn harrastusmandollisuus pystytään siis turvaamaan ilman vesialueen omistajan omistusoikeuden loukkaamista. Nyt voi-massa olevasta vesilaista poiketen pykälään ei sisältyisi erillistä korvaussäännöstä, vaan siihen liittyvästä korvausvelvollisuudesta säädettäisiin yleisissä korvaussäännöksissä 13 luvussa, jolloin vesialueen omistajan tulisi korvauksia saadakseen pystyä toteennäyttämään jokin edunmenetys, joksi ei pääsääntöisesti riitä yleiskäyttöön perustuvan vesistössä kulkemisen estyminen tai vaikeutuminen.
Postiosoite	KByntiosoite	Puhelin	Faksi	Tilinro	Y-tunnus
PL 1	Pohjoisesplanadi 11-13 +358 9 1691 +358 9 655 783 800012-62637	0201256-6
00099 HELSINGIN KAUPUNKI Helsinki 17	Alv.nro
hallintokeskus@hel.fi	http://www.hel.fi	FIO2012566

HELSINGIN KAUPUNGINHALLITUS	281	3

11.9.2006
Suurimmat haitat aiheutuvat oikeudesta asettaa veneen kiinnityspaalu tai —poiju toisen vesialueelle, sillä paaluun ja varsinkin järeään poijuun voi kiinnittää kuinka suuren huvialuksen tahansa. Laki siis soisi rannan omistukseen tai hallintaan perustuen ilmaiset pysyvät venepaikat tois-ten vesialueille kaupunkikuvallisista tai virkistyskäyttöön liittyvistä haitoista piittaamatta. Lakiehdotukseen tulisikin tehdä muutos, jossa tätä sijoitusoikeutta ei olisi kaupunkitaajamissa, joissa venesatamille on osoitettu omat alueet maankäytön suunnittelun yhteydessä.

Lakiehdotuksen 2 luvun 6 §, joka koskee oikeutta haitan poistamiseen ja ruoppausmassan sijoittamiseen, ei myöskään ole kovin perusteltu Helsingin oloissa. Pykälän alku kuuluisi: "Jokaisella, joka kärsii lietteestä, matalikosta tai muusta niihin verrattavasta haitasta, on oikeus suorittaa haitan poistamiseksi tarpeellinen toimenpide vesistön tilan ja käyttömandollisuuksien parantamiseksi jos toimenpide ei 3 luvun 2 §:n nojalla edellytä ympäristölupaviraston lupaa eikä työn suorittamisesta aiheudu vesialueen omistajalle huomattavaa haittaa". Oikeuden sisältö on sama kuin nykyisessä vesilaissa. Periaatteessa tämä pykälä antaa kenelle tahansa oikeuden ruopata itselleen uimapaikka tai veneväylä mille tahansa vesialueelle, jossa sitä ei ole erikseen kielletty. Helsingissä on muun muassa esimerkki siitä, miten asunto-osakeyhtiö ruoppautti kaupungin vesialueelle oman veneväylän ja haki sitten ruoppauskustannuksiin vedoten laiturinpito-oikeutta puistoksi kaavoitettuun rantaan.
Luvanvaraiset vesitaloushankkeet
Työryhmämietinnössä ennalleen jätetyn lakiehdotuksen 3 luvun 8 §:ssä annetaan lupaviranomaiselle mandollisuus myöntää lupa vesitaloushankkeelle vain määräajaksi. Olisi kohtuullista kytkeä luvan määräaikainen voimassaolo vain tilanteisiin, joissa siihen olisi "erittäin painavia syitä". Lakiehdotuksessa riittävänä on pidetty "erityisiä syitä". Esimerkiksi vedenottoluvan saajalta sitoutuu hankkeeseen yleensä huomattavia pääomia ja uuden korvaavan vedenottopaikan hankkiminen määrä-ajan päätyttyä muodostuisi raskaaksi prosessiksi.

Työryhmä toteaa, että menettelyjä vanhojen lupien tarkistamiseksi, täsmentämiseksi ja ajan tasalle saattamiseksi olisi tärkeä selventää ja tarpeettomiksi jääneiden lupien rauettamista tulisi helpottaa. Tällaisia vanhoja tarpeettomiksi käyneitä lupia saattavat olla esimerkiksi vanhoja myllyjä ja voimalaitoksia koskevat luvat tai säännöstely- ja kuivatushankeluvat ja uomien perkausluvat. Työryhmä ehdottaa, että lupaviranomainen voisi määrätä vesitaloushankkeelle myönnetyn luvan raukeamaan, jos hanke on menettänyt alkuperäisen merkityksensä tai jos esimerkiksi luvan haltijaa ei tiedetä. Luvan rauettamisperusteet tulisivat
Postiosoite	Kayntiosoite	Puhelin	Faksi	Tilinro	Y-tunnus
PL 1	Pohjoisesplanadi 11-13 +358 9 1691 +358 9 655 783 800012-62637	0201256-6
00099 HELSINGIN KAUPUNKI Helsinki 17	Alv.nro
hallintokeskus©hel.fi	http://www.hel.fi	FIO2012566

%la

HELSINGIN KAUPUNGINHALLITUS	281	4
11.9.2006
väljenemään. Tarpeettomien tai vanhojen lupien rauettaminen tulisi uudistuksen myötä helpottumaan, mitä voidaan pitää hyvänä asiana.

Työryhmä on korvannut komiteanmietinnön lakiehdotuksessa olleen, tarkkailua koskevan 3 luvun 11 §:n sääntelemällä tarkemmin Tuvan sisällöstä tarkkailun osalta. Helsingin kaupunki pitää kuitenkin edelleen tärkeänä, ettei tarkkailuvelvoitetta määrätä laajemmaksi ja pitkäkestoisemmaksi, kuin mihin hankkeen laajuuden ja sen todennäköisten vaikutusten johdosta on välttämätöntä.
Vedenotto
Työryhmämietinnössä on jätetty ennalleen komiteanmietinnön lakiehdotuksen 4 luvun 5 § vedenottotarpeiden yhteensovittamisesta. Mikäli lainkohdan sanamuoto pysytetään ehdotetunlaisena, riskinä on, että etusijajärjestyksessä paikkakunnan ulkopuolista yhdyskunnan vesihuoltoa palvelevan vedenoton edelle menevät paikalliset vedenottotarpeet arvioidaan jatkossa ylimitoitetun suuriksi hankkeen estämisen tarkoituksessa. Tarpeen suuruuden arvioimista pitäisi ohjata tarkemmin laissa tai asetuksessa.

Samoin ennalleen on jätetty komiteanmietinnön lakiehdotuksen 4 luvun 11 § vedenottamon suoja-alueen perustamisesta. Helsingin kaupunki pitää ongelmallisena sitä, että suoja-alueen perustamista voisi ehdotuksen mukaan jatkossa hakea luvanhakijan lisäksi muukin asianosainen, esimerkiksi alueen omistaja. Tätä kautta jollekin toiselle toiminnanharjoittajalle kuuluvat velvoitteet ja kustannukset saattavat siirtyä vedenottajalle sille asetetun suoja-alueen perustamisvelvoitteen kautta.

Selkeyttävä muutos on komiteanmietinnön esitys siitä, että vesilaissa säädettäisiin ehdotuksen 4 luvun 8 §:n mukaisesti jatkossa vain sellaisesta vesijohdon ja laitteiden sijoittamisesta, josta on päätetty vedenottoa koskevassa lupapäätöksessä. Kun vesijohdon ja laitteiden sijoittamiseen muutoin sovellettaisiin jatkossa, mitä maankäyttö- ja rakennus-laissa säädetään yhteiskuntateknisten laitteiden sijoittamisesta, lait eivät enää olisi tältä osin päällekkäisiä, kuten nyt on tilanne.

Helsingin kaupunki pitäisi tärkeänä säännellä johtojen ja laitteiden sijoittamisoikeuden lisäksi myös niiden säilyttämisestä vahingoittumattomana. Uudessa vesilaissa tulisi siten säilyttää nykyisen lain 10 luvun
11 §:n määräys siitä, että maata ei saa viemärin kohdalla käyttää tavalla, joka vahingoittaisi viemäriä tai vaikeuttaisi sen kunnossapitoa. Säännöksen tulisi luonnollisesti koskea viemärin lisäksi myös vesijohtoa ja muita laitteita.
Postiosoite	Käyntiosoite	Puhelin	Faksi	Tilinro	Y-tunnus
PL 1	Pohjoisesplanadi 11-13 +358 9 1691 +358 9 655 783 800012-62637	0201256-6
00099 HELSINGIN KAUPUNKI Helsinki 17	Alv.nro
hallintokeskus@hel.fi	http://www.hel.fi	FIO2012566

HELSINGIN KAUPUNGINHALLITUS	281	5

11.9.2006

Korvaukset

vesilakitoimikunta piti mietinnössään vesilain korvaussäännöksiä vaikeaselkoisina, minkä vuoksi sääntelyä pyrittiin selventämään. Korvaus-järjestelmän keskeiset periaatteet ja menettelymuodot säilytettiin kuitenkin ennallaan. Oikeusministeriö piti toimikunnan ehdotusta kuitenkin edelleen vaikeaselkoisena ja osoitti vesilakityöryhmän tarkasteltavaksi, olisiko sääntelyä mandollista vielä selventää. Työryhmä on tehnyt selventäviä ja teknisiä muutoksia toimikunnan mietinnön korvauksia koskeviin pykäliin.

Työryhmän ehdotuksen 13 luvun 2 §:ssä on säilytetty voimassa olevan vesilain 11 luvun 2 §:ään sisältynyt säännös korvausten määräämisestä vesijohdon, viemärin tai muun sellaisen johdon, ojan taikka tässä laissa tarkoitetun laitteen tai rakennelman virheellisestä toiminnasta aiheutuneen edunmenetyksen korvaamisesta (ns. tuottamuksesta riippumaton ankara vastuu). Pykälän mukaan muu kuin omaisuutta välittömästi kohdannut edunmenetys korvataan vain, jos omistaja tai haltija ovat menetelleet tahallisesti tai tuottamuksellisesti. Edunmenetys on korvattava pykälän mukaan siten kuin luvun 1 §:ssä säädetään. Luvun
1 §:ssä on säädetty mm. luvallisten vahinkojen korvaamisesta. Mainittu
2 §:n säännös on sisältynyt vesilakitoimikunnan ehdotuksessa 1 §:n yhteyteen. Työryhmän ehdotuksen perustelujen mukaan 2 §:n mukaiset edunmenetykset olisi korvattava luvallisten vahinkojen tavoin vesilain säännösten mukaisesti.

Korvattavista 1 §:ssä tarkoitetuista edunmenetyksistä on luvun 6 §:n viittaussäännöksen mukaan edelleen säädetty viimeksi mainitussa pykälässä. Luvun 6 §:ssä on luettelo korvattavista edunmenetyksistä.

Ehdotetut säännökset ovat työryhmän ehdotuksessa muotoutuneet 2 §:ssä tarkoitetuissa tilanteissa korvattavien edunmenetysten osalta vesilakitoimikunnan ehdotusta vaikeaselkoisemmiksi. Lisäksi tuottamuksesta riippumattoman vastuun tilanteissa korvattavia edunmenetyksiä säätelevä ehdotuksen 6 § on vaikeatulkintainen. Pykälän luetteloon on sisällytetty sekaisin sekä välittöminä ja välillisenä pidettäviä edunmenetyksiä. Tulkintaongelmia voi syntyä siitä, mitkä edunmenetykset ovat 2 §:ssä tarkoitettuja omaisuutta välittömästi kohdanneita edunmenetyksiä. Myös voimassa olevan vesilain 11 luvun 2 §:n soveltamiskäytännössä on esiintynyt tulkintavaikeuksia välittömän vahingon määrittelyn osalta.

Laissa tai sen perusteluissa tulisi siten selventää, mitä edunmenetyksiä tarkoitetaan 2 §:ssä mainitulla omaisuutta välittömästi kohdanneella edunmenetyksellä.

Postiosoite	Käyntiosoite	Puhelin	Faksi	Tilinro
PL 1	Pohjoisesplanadi 11-13 +358 9 1691 +358 9 655 783 800012-62637 00099 HELSINGIN KAUPUNKI Helsinki 17
hallintokeskus@hel.fi	http://www.hel.fi

Y-tunnus 0201256-6 Alv.nro F102012566

HELSINGIN KAUPUNGINHALLITUS	281	6

11.9.2006
Saman luvun 6 §:ssä on määrätty korvattavasta edunmenetyksestä. Pykälän 3 momentin mukaan käyttöoikeudesta suoritettavaa korvausta määrättäessä otetaan huomioon pohjaveden ottomandollisuuteen perustuva maan lisäarvo. On hyvin vaikeata arvioida lainkohdan sana-muodon perusteella, miten tällainen lisäarvo käytännössä määriteltäisiin ja laskettaisiin. Laissa tai asetuksessa tulisi tarkemmin ohjata lisä-arvon laskentatapaa.

Myös luvun 12 §:n 3 momenttia tulisi täsmentää. Työryhmämietinnössä on komiteanmietintöä mukaillen ehdotettu, että vedenottamon tekijä voi korvauksen sijaan antaa korvaukseen oikeutetulle oikeuden saada vedenottamosta vettä ja että korvausvelvollinen vastaa tällöin tarvittavan vesijohdon tekemisestä sekä kunnossapidosta. Viimeksi mainittu vastuu ei Helsingin kaupungin käsityksen mukaan voi ulottua koskemaan koko johtoa, vaan korvaukseen oikeutetun vastuulle olisi jätettävä sen omalle kiinteistölle ulottuva osa johtoa.
Vesilain suhde muuhun lainsäädäntöön

Työryhmä esittää joitakin muutoksia muun muassa ympäristönsuojelu-lakiin ja maankäyttö- ja rakennuslakiin. Useat tarkistukset liittyvät jäte-vesien johtamiseen. Ympäristönsuojelulain soveltamisessa on ollut epäselvyyttä siitä, milloin jätevesipäästöille on haettava ympäristölupaa ja milloin sovelletaan ympäristönsuojelulain 103 §:ää. Työryhmä esittää, että ympäristönsuojelulakia tarkistetaan tältä osin erikseen ja samalla tarkistetaan säännösten riittävyys käytännön tilanteissa. Kunnan ympäristönsuojeluviranomaisen näkökulmasta ympäristönsuojelulain selventäminen tältä osin on erityisen tärkeää.

Vesilain ja maankäyttö- ja rakennuslain soveltamisaloja on pyritty täsmentämään. Työryhmä on esittänyt muutoksia vesilakiin ja maankäyttö- ja rakennuslakiin vesi- ja viemärijohtojen sijoittamista koskien. Työ-ryhmän esitys, että vesi- ja viemärijohtojen sijoittamiseen sovelletaan aina maankäyttö- ja rakennuslakia on perusteltua ja kannatettavaa. Poikkeuksena olisi vesilain mukainen vedenottolupa, jonka yhteydessä asiakokonaisuuden kannalta on yksinkertaisempaa myöntää samalla lupa myös vesijohdon ja viemärin asentamiselle. Esitetyt muutokset vesilain 8 §:ään ja maankäyttö- ja rakennuslain 161 §:ään ovat tarpeellisia.
Postiosoite	Käyntiosoite	Puhelin	Faksi	Tilinro	Y-tunnus
PL I	Pohjoisesplanadi 11-13 +358 9 1691 +358 9 655 783 800012-62637	0201256-6
00099 HELSINGIN KAUPUNKI Helsinki 17	Alv.nro
hallintokeskus@hel.fi	http://www.hel.fi	F102012566

HELSINGIN KAUPUNGINHALLITUS

281	7

11.9.2006
HELSINGIN KAUPUNGINHALLITUS
Pekka Sauri	Kristiina Matikainen
apulaiskaupunginjohtaja	kaupunginsihteeri

Postiosoite	Käyntiosolte	Puhelin	Faksi			Tilinro	
PL 1	Pohjoisesplanadi 11-13	+358 9 1691	+358	9 655	783	800012-62637	
00099 HELSINGIN KAUPUNKI
hallintokeskus@hel.fi	Helsinki 17
http://www.hel.fi						

Y-tunnus 0201256-6 Alv.nro Fl02012566