Oikeusministeriö
Lainvalmisteluosasto

Lausunto

Vesilakityöryhmän mietintö
Työryhmämietintö 2006:13

Ympäristöasiantuntijoiden keskusliitto YKL ry on tutustunut vesilain uudistusta valmistelevan Vesilakityöryhmän mietintöön, joka pohjautuu aikaisemman valmisteluvaiheen vesilakitoimikunnan mietintöön ja siitä saatuihin lausuntoihin. Työryhmän mietinnössä on pystytty selkeyttämään useita aikaisemmassa esityksessä olleita epäselviä lain kohtia ja tehty selvitystyötä lausunnoissa ongelmaksi katsottuihin kohtiin. Näistä merkittävimmät olivat valtioneuvoston poikkeuslupamenettely sekä purojen aseman selvittäminen vesilain uudistuksessa. Samoin toimikunnan mietinnössä puutteellisesti käsitelty vesilain muutoksen suhde muuhun lainsäädäntöön on voitu käsitellä riittävässä määrin.

Valtioneuvoston päätettäväksi on ehdotettu vietävän ratkaisut, jotka liittyvät yhteiskunnallisesti merkittäviin kysymyksiin. Näiden lupa-asioiden valmistelu ympäristölupavirastossa tuottaa vertailukelpoisen pohjatiedon, mutta valtioneuvoston objektiivisuus lupakysymysten käsittelyssä arveluttaa.
Lupa-asioiden päätöksentekojärjestelmään ollaankin siten ehdottamassa muutosta, joka korostaisi poliittisen vallankäytön (valtioneuvoston) merkitystä asiantuntemukseen perustuvan ratkaisemisen sijasta. Tälle ei ole työryhmän mietinnössä tai sitä edeltäneessä vesilakitoimikunnan mietinnössä esitetty vakuuttavia perusteita. Jos nykyistä lupakäytäntöä ei pidetä tyydyttävänä, olisi tarvittaessa tarkistettava itse lupien edellytyksiä koskevia pykäliä, sekoittamatta päätöksenteon perusteita.

Ojitusten luvanvaraisuudessa ei edelleenkään oteta selkeää kantaa happamien maiden tai raskasmetalleja sisältävien maiden ojitukseen. Näiden joko luontaisesti tai alueella harjoitetun toiminnan seurauksena kemiallisesti poikkeavien maiden valumavesistä ja ojituksesta tulisi olla selvemmät säädökset kuin vain tulkinta ympäristösuojelulain jätevesiä koskevista määräyksistä.
Samoin ojituksen luvanvaraisuuden määrittelyssä voisi olla selvempää käyttää suoraan ojitushankkeella kuivatettavan alueen pinta-alaa. Nykyiset toistuvat tulvat sateiden jälkeen ovat osoittaneet, että ojituksen kerrannaisvaikutukset ovat jääneet ottamatta huomioon, kun kuivatusvesiä johdetaan ojia pitkin vesistöihin. Valuma-alueille tuleva sade ohjautuu jo osin liiankin tehokkaasti ojiin, puroihin ja jokiin.

Valvonnasta tulisi tehdä selkeitä ratkaisuja. Valvontavastuu viranomaisten välillä (esim. valtio vai kunta) on ilmaistava selkeästi.  Päällekkäistä työtä ei nykyisillä vähenevillä resursseilla voida tehdä, mutta valvonnan puuttuminen ei myöskään ole oikea ratkaisu.

Edelleenkään ei vesilain 18:5 § tutkimusluvan kohdalla tehdä selkeää eroa kartoituksiin ja kevyen näytteenoton ja varsinaisten raskaalla kalustolla tehtävien tutkimustöiden välillä. YKL esitti tutkimustyön turvaavaa lisäystä vesilain 2:3 § oikeuteen liikkua vesistössä: 6) tehdä kartoitus- ja tutkimustyöhön liittyvää näytteenottoa, mittausta tai luotausta. Vesiasetus ei myöskään anna varmuutta tutkimusten turvaamisesta, sillä sen tutkimuslupakohdat ovat keskeneräisiä.

Vesiasetuksessa on useita muitakin keskeneräisiä kohtia, joissa loppuosa säädöksestä on tekemättä. Kohtien merkityksestä ei voi siten muodostaa käsitystä ja antaa lausuntoa.

YKL:n hallituksen puolesta

		_____________________________________
		Pekka Ihalainen, toiminnanjohtaja
		Ympäristöasiantuntijoiden keskusliitto ry
		Vuorikatu 22 A 15   00100 Helsinki
		09-6226 8540,  050-5678 138
		pekka.ihalainen@ykl.fi