LAUSUNTO	1(2)

			 29.10.2004                 Dnro 126/041/04

Oikeusministeriö
PL 25
00023 Valtioneuvosto

Viite   Oikeusministeriön lausuntopyyntö 30.7.2004 (OM 7/021/2004)

ASIA  LAUSUNTO VESILAIKITOIMIKUNNAN EHDOTUKSESTA 
           UUDEKSI VESILAIKSI

Tausta

Oikeusministeriö on pyytänyt viitekohdassa mainitulla lausuntopyynnöllään lausuntoa Pohjois-Karjalan TE-keskukselta vesilakitoimikunnan mietinnöstä (Kom 2004:2).

Vesilain yleiset tavoitteet 

Lain yleiset tavoitteet on selkeästi määritelty ja merkittävä näkökohta on, että ekologiset ja luonnontalouden edut tulevat huomioiduksi tavoitetasolla. Ko. pykälän 2 kohdan viittaus haittojen vähentämisestä tarkoittanee myös voimassa olevia lupia ja niistä aiheutuvien haittojen vähentämistä.

Yksittäisiä huomioita

Ensimmäisen luvun 7 pykälässä on määritelty mm. valvontavastuussa olevat viranomaiset mutta työvoima- ja elinkeinokeskuksia ei tässä yhteydessä mainita. Asia herättää ihmetystä koska ko. virastot toimivat yleisen kalatalousedun kannalta lausunnonantajina ja luvansaajille määrättyjen toimenpiteiden toteutumisen valvojina. 

Toisen luvun 3 pykälässä määritelty jokamiehen oikeus kulkea vesistössä on hyvin vapaa oikeus, joka näyttäisi tuottavan aika ajoin ongelmia. Ranta-asukkaiden häirintä, moottorikelkkaliikenteen häiriöt ja huviveneliikenteen kasvaneet nopeudet entistä suuremmilla veneillä sekä vesiskoottereilla ajelu koskivesissä ovat esimerkkejä, jotka indikoivat sitä, jokamiehen oikeuksien käyttö ei ole ongelmatonta ja että vetten päällä konevoiman avulla liikkumiseen tulee kiinnittää jatkossa enemmän huomiota. Tällä hetkellä vesillä liikkumisesta säädetään monissa eri laeissa, joka on omiaan vaikeuttamaan ohjausta ja neuvontaa sekä ongelmatilanteiden ratkaisuja.  
Olisikin selkeämpää säätää asiasta yhden lain puitteissa.

3. luvun 5 pykälä on hyvin merkittävä mm. luonnontalouden kannalta. Kuitenkin, esimerkiksi 2. kohdan soveltaminen käytäntöön edellyttää, että laki on toimiva myös ratkaisutilanteissa. Asia jää nähtäväksi.

3. luvun 8 §. Luvan määräaikaisuus. Vaikka lupa määrättäisiin olemaan voimassa toistaiseksi, on tarpeellista, että lupaehtoja voidaan määräajoin tarkistaa ja tarvittaessa muuttaa. 

3 luvun 20 §. On olemassa vaara, että 2 momentin periaate estää joissain tapauksissa sinänsä tarpeellisten lupaehtojen muutosten eteenpäin menoa. Ko. kohtaa soveltaen voidaan nimittäin joutua tilanteeseen, jossa haitan aiheuttajan ei tarvitsekaan korvata tai kompensoida niitä haittoja ja vahinkoja, jotka havaitaan ja kyetään osoittamaan vasta luvan myöntämisen jälkeen. On myös hieman epäselvää, antaako lakiehdotuksen 3 luvun 21 § kalatalouden osalta, muista poiketen, mahdollisuuden, jos olosuhteet ovat olennaisesti muuttuneet, kustannuksiltaan aiempaa suurempien kompensaatioiden määräämisen vanhaan lupaan?

Nyt voimassa olevissa ja tulevissakin vesilain pykälissä todetaan, että tarkistamisesta aiheutuvat edunmenetykset koituvat, mikäli ne eivät ole vähäisiä, hakijan maksettaviksi. Tästä seuraa, mm. eräitä vanhoja vesivoimalaitosten kalataloudellisia lupaehtoja muutettaessa, että kun luvan haltijan on, kalatalousviranomaisen käsityksen mukaan, tähänkin asti joutunut kustantamaan vain osan aiheuttamistaan haitoista, sen ei tarvite kustantaa niitä myöskään jatkossa. Käytännössä haitat tulevat jäämään jatkossakin yhteiskunnan kustannuksiksi ja tämä ennallaan jatkuva tilanne ei kovin hyvin toteuta periaatetta, jonka mukaan haitan aiheuttajan tulisi pääsääntöisesti itse huolehtia ja vastata aiheuttamiastaan haitoista ja niiden kompensoinnista.

Lupien ja velvoitteiden (ainakin kalataloutta koskevien) tarkistamisesta tulisi vesilaissa olla ehto, että mikäli luvan tarkistamisen yhteydessä osoitetaan tai todetaan, että aiemmin määrätty, voimassa oleva kalatalousvelvoite on osoittautunut ilmeisen vajaaksi suhteessa aiheutuneisiin haittoihin, voidaan uudet velvoitteet määrätä luvan saajan kustannettavaksi. Perusteluissa tulisi ottaa huomioon, lain 1 §:ssä määriteltyihin tavoitteisiin viitaten, erityisen laajalle ulottuvien haittavaikutusten ehkäisy, uhanalaisten kalalajien hoitotoimien toteuttaminen kestävällä ja kustannusvastuiden kannalta oikeudenmukaisella tavalla sekä muut vastaavat, yleisen edun kannalta merkittävät tekijät. 

Kalatalousjohtaja		Veli-Matti Kaijomaa