OIKEUSMINISTERIÖ
PL 25

00023  VALTIONEUVOSTO	12.10.2005	1 (3)

kirjaamo.om@om.fi 

Lausuntopyyntönne OM 23/481/2005, 28.9.2004

EHDOTUKSET EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI RIKOSOIKEUDELLISISTA TOIMENPITEISTÄ TEOLLIS- JA TEKIJÄNOIKEUKSIEN NOUDATTAMISEN VARMISTAMISEKSI SEKÄ NEUVOSTON PUITEPÄÄTÖKSEKSI RIKOSOIKEUDELLISEN NORMISTON VAHVISTAMISESTA TEOLLIS- JA TEKIJÄNOIKEUKSIEN LOUKKAUSTEN TORJUMISEKSI

Yleistä

Esitetty ehdotus on jatkoa 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetulle Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiville teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta (2004/48/EY). Ehdotetulla direktiivillä ja puitepäätöksellä annettaisiin määräykset, jotka rikosoikeudellisina toimenpiteinä jätettiin edellisestä pois.

Ehdotuksen perusteluosa vastaa yleiseurooppalaisia ja myös kansallisia tavoitteita teollis- ja tekijänoikeuden suojaamiseksi. Rikosoikeudellisien seuraamusten eroavuudet eri jäsenvaltioissa ovat suuret. Myös eri jäsenvaltioissa säännösten soveltaminen vaihtelee. Kansallisten lakien erilaisuus rikosoikeudellisten säännösten suhteen estää oikeudenhaltijoita saamasta tasavertaista suojaa yhteisön alueella ja vaikeuttaa piratismin ja väärennysten torjuntaa erityisesti vakavissa tapauksissa. Sovellettavien oikeuksien ala vastaa perustelujen mukaan direktiivin 2004/48/EY mukaista alaa. 

Ehdotuksessa direktiiviksi on määräykset teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien tekojen säätämisestä rangaistaviksi sekä rangaistustyypeistä, joita teoista on langetettava. Ehdotus ei vaikuta jäsenvaltioiden kansallisissa laeissa olevien ankarampien sääntöjen soveltamiseen. Ehdotuksessa puitepäätökseksi, jonka tarkoituksena on ehdotetun direktiivin täydentäminen, annetaan määräykset rangaistusten vähimmäistasosta, menettämisseuraamuksista ja jäsenvaltioiden rikosoikeudellisesta yhteistyöstä.

Ehdotuksen mukaan jäsenvaltioiden on säädettävä rangaistavaksi kaupallisessa laajuudessa tahallisesti tehdyt teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavat teot. Määritelmä viittaa perustelujen mukaan TRIPS-sopimuksen 61 artiklan määrittelyyn. Kaupallinen laajuus tarkoittaa tekoja, jotka on tehty suoran tai välillisen taloudellisen tai kaupallisen edun tavoittelemiseksi. 

Ehdotus koskee rikoksista säädettäviä rangaistuksia. Merkittävää on teollis- ja tekijänoikeuksien loukkauksen yrityksen kriminalisointivaatimus sekä muiden osallistumismuotojen, avunannon ja yllytyksen korostaminen ja oikeushenkilön rangaistusvastuun vaatimus. Ehdotukseen sisältyvät muut soveltuvin osin määrättävät seuraamukset ovat osin nykyisin Suomen oikeusjärjestyksessä tuntemattomia. Ehdotus koskee myös rikosoikeudellisia toimivaltakysymyksiä eri valtioiden kesken ja asianomistajan asemaa rikostutkinnan käynnistämisessä.

1.1	Vaikutus Suomen lainsäädäntöön

Oikeusministeriön muistiossa läpikäydään ehdotetun soveltamisalan lainsäädäntö, eikä siltä osin ole huomautettavaa. Kuten oikeusministeriön muistiosta ilmenee, edellyttäisi ehdotuksen voimaansaattaminen joiltain osin merkittäviäkin muutoksia voimassaolevaan lainsäädäntöön. Osa edellytettävistä muutoksista soveltuu huonosti lainsäädäntöömme. Osa muutosvaatimuksista olisi toteutettavissa helpommin. Oikeusministeriö toteaa Suomen lainsäädännön jo nyt toteuttavan vaatimukset siltä osin kuin rangaistusten on oltava tehokkaita, oikeasuhtaisia ja varoittavia. Oikeusministeriön käsitykset ehdotukseen sisältyvien määräysten voimaansaattamisesta ja osin siihen liittyvistä periaatteellisista vaikeuksista vastaa myös lausunnonantajan käsitystä. 

1.2	Valtioneuvoston kannasta

Kuten oikeusministeriö toteaa, yhteisön oikeus nimenomaisesti velvoittaa jäsenvaltioita säätämään rikoksiksi tiettyjä tekoja, on rajoitettu. Ministeriö perustelee kantaansa paitsi muulla, myös Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 13. syyskuuta 2005 asiassa C-176/03 antamalla tuomiolla ja esittää kantana että tuomiosta ei seuraa, se että yhteisöllä olisi yleinen toimivalta antaa rikosoikeudellisia määräyksiä yhteisöoikeuteen kuuluvilla aloilla. Sisämarkkinoiden toteuttamiseksi rikosoikeudellisten määräysten antamiseen direktiivillä teollis- ja tekijänoikeuden rikkomistapauksissa on suhtauduttava varauksellisesti. Kansalliseen lainsäädäntöön sisältyvien teollis- ja tekijänoikeuksien osalta ei yhteisöllä ole toimivaltaa rikosoikeudellisten seuraamusten määräämiseen. Muistiossa esitettyihin kannanottoihin ei ole tältä osin huomauttamista.

1.3	Huomioita ehdotuksesta

Ehdotuksessa mainittu yhteisösakko teollis- ja tekijänoikeuksien loukkaamisen osalta ei nykyisin ole mahdollinen. Sillä saattaisi olla merkitystä rikoslain 49 luvun tarkoittamien tekojen osalta. Käytännön tasolla esimerkiksi tekijänoikeudellisesti suojattujen tietokoneohjelmistojen laiton kopioiminen yrityskäytössä edellyttää rikosoikeudellisen vastuun osalta varsin yksityiskohtaista tutkintaa henkilökohtaisen rikosoikeudellisen vastuun kohdentamiseksi. Pääsääntöisesti yrityskäytössä laittomasti kopioidut ohjelmat ovat tuotantovälineitä. Laittomilla tuotantovälineillä saavutetaan alan muihin kilpailijoihin verrattuna epäoikeudenmukaista kilpailuetua. Laittomien kopioiden valmistaminen hyödyttää siis primääristi yritystä. Yksittäisten henkilöiden rikosoikeudellisen vastuun osoittaminen saattaa suurien yritysten osalta olla äärimmäisen vaikeaa tai mahdotonta. Myös poliisin tutkintaresurssien rajallisuus vaikuttaa henkilövastuun kohdentamisen tehokkuuteen. 

Tutkintaryhmien osalta oikeudenhaltijoiden osallistuminen rikostutkintaan aina automaattisesti saattaa olla ongelmallista. Toisaalta siltä osin kuin on kyse oikeudenhaltijoiden suojatuista tuotteista, saattaa asianomistajan osallistuminen esitutkintaan nopeuttaa tutkintaa ja lisätä oikeusvarmuutta. Yleensä vain oikeudenhaltija itse kykenee erottamaan väärennykset ja laittomat tuotteet aidoista. Käytännössä lausunnot tuotteiden aitoudesta on hankittava juuri oikeudenhaltijoilta. Nykyisin tämä on tutkivan viranomaisen harkinnanvarainen toimenpide.

Rikoslain 49 luvussa säädetyt teot ovat pääosin asianomistajarikoksia. Oikeudenhaltijan intressi saattaa erota joissain tapauksissa valtiovallan tarpeesta, kuten oikeusministeriö esittää. Selkeää kantaa siihen, tulisiko tästä säätää toisin, ei suoraan voi esittää. Käytännössä syyteratkaisun tekeminen on aina edellyttänyt oikeudenhaltijan syytepyyntöä. Mikäli virallisen syyttäjän syyteoikeutta laajennettaisiin, tulisi sen perustua erityisesti oikeudenhaltijatahojen kannanottoihin.

Toimivaltariitoja koskevien säännöksien osalta yksittäisten rikoslajikohtaisten mallien synnyttäminen saattaa olla ongelmallista. Tekijänoikeudellisissa rikosasioissa tulee kuitenkin jo nyt käytännössä esille tapauksia, joissa yksittäinen juttu ulottuu useamman jäsenvaltion alueelle. Tämä on seurausta muun muassa siitä, että yritykset saattavat toimia useissa maissa. Jos yrityksen toiminnassa kopioidaan esimerkiksi tekijänoikeudellisesti suojattuja tietokoneohjelmia, on tekosarja käytännössä voinut ulottua usean valtion alueelle. Viranomaisyhteistyö asian selvittämisessä, syyttämisratkaisuissa ja tuomioistuinkäsittelyssä on jatkossa erityisen tärkeää. Myös tietoverkkojen avulla suojattua aineistoa voidaan levittää usean valtion alueelle, joista esimerkkinä ovat yleisesti käytössä olevat vertaisverkkojärjestelmät. Kehitys tarjoaa haasteellisen toimintaympäristön myös toimivaltakysymysten osalta.

Helsingissä 12. päivänä lokakuuta 2005

SUOMEN ASIANAJAJALIITTO

Kari Lautjärvi 
Suomen Asianajajaliiton  puheenjohtaja, asianajaja

LAUSUNNON LAATIJA

Tapio Susiluoto
asianajaja