Title: Oikeusministeriö
Author: Penttilä Irene

Oikeusministeriö					21 lokakuuta 2005

Asia	 Suomen Teollisoikeudellinen Yhdistys ry:n lausunto ehdotuksesta direktiiviksi teollis- ja tekijäoikeuksien noudattamisen varmistamiseen tähtäävistä rikosoikeudellisista toimenpiteistä

LAUSUNTO
Oikeusministeriö on pyytänyt Suomen Teollisoikeudellinen Yhdistys ry:ltä (”STY”) lausuntoa ehdotuksesta direktiiviksi teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamiseen tähtäävistä rikosoikeudellisista toimenpiteistä. STY kiittää mahdollisuudesta esittää näkemyksensä asiassa ja lausuu seuraavaa.
Direktiiviehdotuksen mukainen esitys oli käsiteltävänä ensimmäisen kerran teollis- ja tekijänoikeuksien täytäntöönpanon turvaamisesta tehdyn ns. enforcement direktiiviehdotuksen yhteydessä. Tuolloin rikosoikeudellisia sanktioita koskenut artikla kohtasi voimakasta vastustusta monien jäsenmaiden sekä eri maissa toimivien yritysten ja yhteisöjen osalta. Jäsenmaita koskevat yksityiskohtaiset rikosoikeudelliset velvoitteet poistettiin kyseisestä direktiivistä ennen sen hyväksymistä. Komissio pyrkii nyt käsiteltävänä olevan direktiiviehdotuksen avulla ilmeisesti toisen reitin kautta saattamaan voimaan aikaisemmin hylätyksi tulleen esityksensä.
Rikosoikeudellisia sanktioita koskeva direktiiviehdotus on hieman lievempi kuin edellä viitattu komission ensimmäinen yritys säännellä immateriaalioikeuksia koskevia rikosoikeudellisia sanktioita. Yksityiskohdissa on kuitenkin lukuisia Suomen oikeusjärjestykseen sopimattomia piirteitä, joiden omaksumista suomalaiseen lainsäädäntöympäristöön on syytä vastustaa.
Suomessa immateriaalioikeuden loukkaukset täyttävät pääosin myös rikosoikeudellisesti sanktioidun tunnusmerkistön. Joissakin tapauksissa tuomioistuimet ovat ottaneet tiukemman tulkintalinjan rikosoikeuden perusteella käsiteltyihin tapauksiin (esimerkiksi jälleenmyyjien vastuun osalta) kuin vastaavissa siviiliperusteisissa asioissa. Yleisesti voitaneen kuitenkin todeta, että oikeudenhaltijoilla on käytettävissään sekä siviili- että rikosperusteinen menettelyvaihtoehto harkitessaan loukkaukseen puuttumista.
Rikosprosesseja on Suomessa ajettu lähinnä tekijänoikeutta koskevissa loukkaustilanteissa. Usein rikosasioihin ei ole liittynyt hankalia immateriaalioikeudellisia tulkintatilanteita, vaan kyse on pikemmin ollut moitittavan menettelyn paheksunnan osoittamisesta sekä varoittavan esimerkin asettamisesta esimerkiksi niin sanotuissa piratismitapauksissa. Monissa tapauksissa oikeudenhaltijan asema on turvatumpi siviiliprosessissa, jossa jutun eteneminen ja sen käsittely ei ole riippuvainen poliisin ja syyttäjän osaamistasosta. Valitettavan tosiasia nimittäin on, että vain harvat viranhaltijat omaavat riittävän perustietämyksen immateriaalioikeuksista.
Teollisoikeuksia koskevissa loukkaustilanteissa rikosasiat ovat jokseenkin vähälukuisia. Suomalaisesta näkökulmasta katsottuna teollisoikeuksia koskevien loukkaustilanteiden rikosoikeudellisten sanktioiden harmonisoinnille ei ole tarvetta.
Ehdotuksen ongelmallisimmat kohdat ovat artiklaan 3 sisältyvä soveltamisalamääritelmä harkituista kaupallisessa laajuudessa tehdyistä loukkauksista. Vastaavasti artiklaan 4 sisältyvät seuraamukset ovat monilta osin Suomen nykyisestä oikeusjärjestyksestä poikkeavia. Esimerkiksi loukkauksen tekemiseen osallistuneen laitoksen sulkeminen tai oikeuden menettäminen julkisista varoista myönnettäviin etuuksiin ja tukeen voisivat johtaa ainakin osassa loukkaustilanteita kohtuuttomaan lopputulokseen.
STY vastustaa esitetyn kaltaisen direktiivin säätämistä. Lisäksi STY katsoo, ettei esitetyn kaltaisen direktiivin säätäminen kuulu yhteisöjen toimivaltaan ja hankkeesta tulisi tästäkin syystä luopua. Immateriaalioikeudet ovat keskeinen osa yritysten varallisuutta ja tuotannontekijöitä. Piratismi ja tuoteväärennökset ovat vakava uhka, joihin on puututtava määrätietoisesti ja tehokkailla toimenpiteillä. STY katsoo kuitenkin, ettei yhteisön tasoinen rikosoikeudellisia oikeussuojakeinoja koskeva harmonisointityö merkittävästi paranna näitä mahdollisuuksia. Tulkintariskeistä johtuen ehdotetut oikeussuojakeinot voisivat olla sovellettavissa myös kahden kilpailijan välisessä patenttiriidassa. Nykyinen tekninen ja patenttialan kehitys huomioonottaen ei ole mahdotonta, etteikö vastuullinen ja asioistaan hyvin huolehtiva yritys voisi joskus syyllistyä kolmannen yrityksen patentin loukkaukseen. Uudentyyppisten rikosoikeudellisten sanktioiden käyttöön ottaminen voisi johtaa kohtuuttomiin lopputuloksiin esimerkiksi tämän tyyppisissä tilanteissa.
SUOMEN TEOLLISOIKEUDELLINEN YHDISTYS ry
Helsingissä lokakuun 21. päivänä 2005

______________________________
Eeva Hakoranta
hallituksen puheenjohtaja

230144_v2