OIKEUSMINISTERIÖLLE

Asia:	Lausunto koskien ehdotusta maksupalvelulaiksi

Lausunnon antaja:

	Teleforum ry
	Mannerheimintie 5 C
	00100 Helsinki
	puh. (09) 666 330, fax (09) 666 334

Teleforum ry kiittää mahdollisuudesta saada esittää mielipiteensä asiassa lausuu ehdotuksesta seuraavaa:

Yleistä:	Teleforum ry on puhelin- ja mobiilipalveluiden tuottajien liitto. Yhdistyksen jäsenistöön kuuluvat lähes kaikki suurimmat puhelin- ja mobiilipalveluiden tuottajat. Yhdistyksen jäsenten yhteenlaskettu liikevaihto lisäarvopalveluista on yli 210 miljoonaa euroa vuodessa. Mobiilipalveluita kuluttajille Suomessa tarjoavista yrityksistä jäsenkuntamme liikevaihto edustaa yli 90 %:a alan yhteenlasketusta liikevaihdosta.

Teleforum ry on riippumaton operaattoreista ja edustaa lisäarvopalveluiden tuottajien mielipidettä.

Kannanotto:

	Palveluntuottajien asema
Tässä lausunnossa palveluntarjoajalla tarkoitetaan operaattoriin sopimussuhteessa olevaan palvelun/tuotteen myyjää, joka myy palveluitaan/tuotteitaan operaattorin verkon kautta ja sen avulla.

Lisäarvopalveluiden tuottaja toimii sopimussuhteessa operaattorin kanssa ja tarjoaa palveluita operaattoreiden asiakkaille. Operaattori myös laskuttaa palvelut. Palveluntuottajalla ei ole vaihtoehtoja palvelun perille toimittamiseksi tai sen laskuttamiseksi. Operaattori toimii monopolina omiin asiakkaisiinsa nähden. Tästä johtuen palveluntuottajat maksavat keskimäärin laskutuspalkkiona ja liikennekorvauksina 35 prosenttia hyödykkeen tai palvelun loppuasiakashinnasta operaattorille.

Palveluntuottajalla ei ole mahdollisuutta missään vaiheessa periä saatavaa loppuasiakkaalta, vaan perinnän suorittaa kaikissa tapauksissa operaattori. Hovioikeuskäytäntö on vahvistanut tämän sekä mobiilipalveluiden että lisämaksullisten palvelunumeroiden osalta. Kaikki lisäarvopalveluiden myynti tapahtuu siis operaattorin liittymäsopimuksen perusteella.

Palveluntuottaja liiketoiminta on siis täysin poikkeuksellista. Maalaisjärjellä ajatellen operaattori tarjoaa kaikissa lisäarvopalveluissa lisäarvoa, sillä muuten palveluntuottajat eivät valitsisi laskuttajakseen/palvelun toimittajaksi operaattoria, vaan jonkun toisen toimijan.

Maksupalvelulaki kohdistuu operaattorin ja palveluntuottajan suhteessa ainoastaan operaattoriin. Operaattori on tässä relaatiossa ainoa, joka pystyy lain vaatimat toimenpiteet toteuttamaan. Lisäksi palveluilla ei ole vaihtoehtoisia jakelukanavia, joten palveluntuottajan neuvotteluasema on olematon, kun operaattori harkitsee tämän lain vaatimia muutoksia omaan liiketoimintaansa.

Fyysisten tavaroiden maksaminen on juuri alkanut saavuttaa jalansijaa tavaroiden myyjien keskuudessa. Maksupalvelulaki, jos sitä aletaan soveltamaan tulkintoja laajentaen, tulee lopettamaan fyysisten tavaroiden maksamisen Suomessa. Suosiota saaneet joukkoliikennepalvelut, taksintilaus, virvokkeiden ja ravintolalaskujen maksaminen, autopesut, taloyhtiöpesuloiden käytön maksaminen tulevat riippuvaisiksi operaattoreiden päätöksistä toteuttaako useiden miljoonien eurojen investoinnit.

Vuonna 2008 arvioidaan, että lain soveltamisalaan tulevien palveluiden liikevaihto olisi ollut yli 10 miljoonaa euroa ja se on kasvamassa voimakkaasti. Hallituksen esityksen julkistamisen jälkeen Teleforum ry:n tietoon on tullut kaksi usean miljoonan euron investointia, jotka on pantu jäihin lain perusteluiden laajentavan tulkinnan vuoksi.

Lain soveltamisalan määrittely
Perusteluiden 1 §:ssä käytetty esimerkkinä joukkoliikennelipun toimittamista matkapuhelimeen ja tämän laskuttamista puhelinlaskulla. Tämän on katsottu olevan fyysisen tavaran kauppaa, jossa operaattori ei tuo palveluun lisäarvoa. Tätä on perusteltu sillä, että kyseessä oleva palvelun myynti olisi oikeasti matkan myynti. Kuitenkin ”kännykkälippu” on oikeasti joukkoliikenneyhtiölle tarjottava lisäarvopalvelu, joka kilpailee fyysisen palvelun kanssa, jossa paperilippu painetaan, kuljetetaan myyntipisteeseen, myydään, leimataan ja rahat tilitetään. Lipunmyyntipalveluun operaattori tuo varmasti lisäarvoa ja tästä syystä myös fyysisten tuotteiden osalta pitäisi noudattaa erittäin niukkaa linjaa lain soveltamisalaa koskevissa perusteluissa.

Edelleen lain 1 §:n perusteluissa todetaan, että jos operaattori tarjoaa lisäarvoa palvelussa, ja sisältö on digitaalista, tätä ei ole katsottava maksupalveluksi. Direktiivi kuitenkin lähtee siitä, että operaattorin tarjotessa lisäarvoa tuotteen/palvelun toimittamiseen, kyseessä ei ole maksupalvelu. Suomen kansallinen tulkinta direktiivistä ei saisi missään suhteessa olla tiukempi kuin direktiivin teksti kansallisen kilpailukyvyn turvaamiseksi.

Suomalaisten yritysten kilpailukyky
Maksupalveludirektiivin täytäntöönpano ei saa aiheuttaa suomalaisille palveluntuottajille ongelmia kilpailukyvyssä verrattaessa toisiin EU-maihin. Täysharmonisointidirektiivin tarkoituksena on saattaa kansalliset lainsäädännöt täsmällisesti samalle tasolle. Täysharmonisoinnissa jäsenmaille jätetään usein mahdollisuuksia kansallisiin ratkaisuihin, mutta nämä tilanteet on tarkasti rajattu.

Jos lain tulkinta Suomessa on tiukempi kuin muissa EU-maissa, kärsivät suomalaiset palvelunkehittäjät verrattuna kilpailijoihinsa. Lisäksi laki sähköisten palveluiden tarjoamisesta mahdollistaa toimimisen ns. Country of origin -periaatteen mukaan. Tämän tulkinnan mukaan elektronisia palveluita tarjoava yritys noudattaa tuottaessaan palveluita sijoittautumispaikan lainsäädäntöä. Kun näin on, voi esim. ruotsalainen palveluntuottaja tuoda Suomeen palvelun, joka on lainsäädännön mukainen Ruotsin maksupalveludirektiivin mukainen, mutta suomalainen palveluntuottaja ei voi tuoda palvelua markkinoille missään Euroopassa, koska suomalaiseen yritykseen sovelletaan suomalaista tulkintaa samasta lainsäädännöstä.

Kun lainsäädäntö on täysharmonisoitu, ei kansallisten tulkintojenkaan tulisi johtaa tiukempaan arviointiin, kuin mitä EU on tarkoittanut direktiiviä säädettäessä. Maksupalvelulain perusteluissa on useita sellaisia kohtia, jossa lainsäädännön perustelut menevät selkeästi pidemmälle kuin EU sääti direktiivissä.

Perusteltaessa maksupalveludirektiivin implementointia, pitäisi lain perusteluissa lähteä mahdollisimman suppeasta mobiilipalveluiden määrittelystä. Operaattoreiden tuottamaa lisäarvoa tulisi tulkita mahdollisimman laajasti, jotta lakia tulkittaisiin ja sovellettaisiin samoin kuin muualla EU:ssa.

Nousevat kustannukset
Lisäarvopalveluiden tuottajien kannalta lainsäädäntö on erittäin haitallinen. Mobiilimaksaminen on otettu lainsäädäntöön mukaan laajempana kuin se on alun perin tarkoitettu. Vaadittavat järjestelmämuutokset aiheuttavat suuria suoria kustannuksia operaattoreille, jotka joutuvat muutokset toteuttamaan. Tämä nostaa suoraan kuluttajahintoja.

Alan kehittymättömyys
Kun maksupalvelulainsäädäntöä suunniteltiin EU:ssa vuosituhannen alussa, näytti hetken siltä, että mobiilipalvelut muuttavat maailman. Sittemmin kehitysnopeus on tasaantunut ja palvelut eivät ole vieläkään saavuttaneet sitä tasoa, jota kuviteltiin maksupalvelulainsäädäntöä suunniteltaessa. Mobiilimaksaminen ei ole toteutunut EU:ssa eikä missään jäsenmaassa. On olemassa muutamia toimivia palveluita, mutta kokonaisuutena ajatellen mobiilipalvelut eivät kilpaile pankkien tai luottokorttiyhtiöiden maksunvälityksen kanssa.

Mahdollisimman laajentava tulkinta, jyrkkä etunoja
Koska palvelut eivät ole kehittyneet odotetulla tavalla, on nyt säädettävänä oleva laki erittäin tulevaisuuteen suuntautunut mobiilipalveluiden osalta. Tällä hetkellä ei ole olemassa oikeushyvää, jota lainsäädännöllä suojattaisiin. Käytettäessä mobiilipalvelua tavaroiden tai palvelusten maksamiseen, saa kuluttaja ostamansa tuotteen/palvelun käyttöönsä välittömästi. Kuluttaja maksaa ostamansa tuotteen/palvelun puhelinlaskunsa osana noin puolentoista kuukauden kuluttua varsinaisesta ostotapahtumasta. Kuluttajaa ei siis tarvitse suojata palvelun toimittamisen vakuudeksi.

Palveluntuottaja taas joutuu sopimaan mobiilioperaattorin kanssa asiat täysin operaattorin vakioehtojen mukaisesti, jolloin maksunsaajakaan ei hyödy säädettävästä laista. Maksunsaajalle ei myöskään kerry palvelun toteuttamisesta/tuotteen myymisestä sellaista tietoa, jolla palveluntuottaja voisi itsenäisesti periä saatavaansa kuluttajalta/maksajalta. Ainoa, joka perintää voi suorittaa on operaattori.

Lain materiaaliset vaatimukset
Teleforum ry:n edustamilla palveluntuottajilla ei ole kantaa maksupalvelulain materiaalisista säännöksistä. Säännökset koskevat ainoastaan operaattoreita, eivätkö tule missään vaiheessa sovellettaviksi operaattorin ja palveluntuottajan välisessä suhteessa. Yritysten kesken asioista tullaan tulevaisuudessakin sopimaan lasita poikkeavalla tavalla.

KUNNIOITTAEN

Ville Nurmi
toimitusjohtaja
Teleforum Ry