Miljöministeriet							4.2.2011						
kirjaamo.ym@ymparisto.fi

YM016:04/2007

Utlåtande om förslaget till åtgärdsprogram för hotade naturtyper   

Svenska lantbruksproducenternas centralförbund SLC r.f. har tagit del av förslaget till åtgärdsprogram och har följande kommentarer till det: 

Allmänt

Förslaget har utarbetats av en arbetsgrupp bestående av olika experter från dels förvaltningen och dels olika forskningsinstitut. En utvärdering av de hotade finländska naturtyperna har legat som grund för arbetet. Huvudmålet för åtgärdsprogrammet är att hotet gällande naturtypernas utrotning stannar upp till år 2020 och att de hotade naturtypernas tillstånd förbättras tack vare effektiva åtgärder.

I förslaget ingår 50 åtgärdsförslag som hänför sig till lagstiftning, förvaltning och styrning, utveckling av nätverket av naturskyddsområden och skötseln av skyddsområden, planering av områdesanvändningen, användning och skötsel av områden i ekonomiskt bruk, faktabaser- och system och uppföljning av naturtypernas tillstånd, kommunikation och skolning samt utvärdering av hur hotade naturtyperna är framledes.  

SLC anser att ny tvingande lagstiftning inte behövs inom naturskyddet. Den nu gällande lagstiftningen, Natura 2000-programmet och övriga skyddsprogram ger tillräckliga instrument  för det tvingande naturskyddet. SLC framhåller också att en utökning av strikt skyddade arealer nödvändigtvis inte gagnar biodiversiteten, i stället bör man satsa på att bibehålla och öka de naturvärden som finns inom de nuvarande skyddsområdena. När det gäller utfärdandet av anvisningar från myndigheterna anser SLC att denna möjlighet bör tillämpas restriktivt så att den uppfyller grundlagens regler (80 §) om delegering av lagstiftningsmakt. 

SLC yrkar att naturskyddet i första hand alltid förverkligas med frivilliga medel och att de medel som reserveras för naturskyddet i första hand styrs till METSO-programmet. Vid intrång på privatägda marker bör markägarna alltid erhålla ersättning enligt högsta gängse värde och den lagstiftning som gäller markägarersättningar bör ses över och förenhetligas. Produktion av ekosystemtjänster bör kompenseras till privata markägare och skogsägare. 

Skogscentralen eller ELY-centralen bör vara ansvarig för inventeringen av naturtyper och markägarna bör alltid få information om att deras marker inventeras. 

Vid olika åtgärder som berör skogarna bör även skogarnas roll för virkesproduktionen beaktas. 

Kommentarer om en del av de enskilda åtgärdsförslagen

(3) Eventuell utökning av särskilt viktiga livsmiljöer i skogslagens 10 §

SLC anser att en utökning bör ske endast i undantagsfall och av särskilda skäl. De livsmiljöer som definieras som särskilt viktiga bör fortsättningsvis vara små till arealen och klart avskiljbara från sin omgivning.  Större enheter bör skyddas genom frivilliga avtal inom METSO-programmet. Skogsförordningen kunde preciseras så att tolkningsproblem beträffande de särskilt viktiga livsmiljöerna inte uppstår.

(5) Styrning av tillämpningen av den lagstiftning som främjar skyddet av små vattendrag så att vattennaturtyperna beaktas som en helhet (vattennaturtillgångarna inklusive stränder och närmiljö ) 

SLC ställer frågande till att i ett åtgärdsprogram allt för starkt framhålla att lagens tillämpning ska styras. Vi konstaterar också att en dylik tillämpningsföreskrift leder till gränsdragningsproblem gällande bland annat hur omfattande en närmiljö ska anses vara, vilket kan leda till begränsningar i den ekonomiska verksamheten på vidsträckta områden. 

(10) Främjandet av skötseln av kulturbiotoper genom att öppna stödmöjligheten även för andra än jordbrukare och registrerade föreningar 

SLC konstaterar att tillräckliga medel bör anslås för åtgärden om kretsen av stödberättigade utvidgas. 

(12) Myrskyddet förstärks bland annat genom att komplettera myrskyddsprogrammet  

 SLC understöder inte nya skyddsprogram. Vi anser att myrarna inte bör behandlas i detta sammanhang utan att beakta den strategi över myrar och torvmarker som är under beredning.

(13, 14) Översyn och utveckling av METSO-programmet       

SLC framhåller vikten av en fortsättning av och en tillräcklig finansiering av METSO-programmet. Programmet borde ses över så att ersättningsmöjligheterna för till exempel avrinningshelheter och sammanbindande områden utvecklas. 

(17, 18) Säkerställande av att uppgifter om hotade naturtyper är  tillgängliga vid planläggning och utveckling av planläggningspraxis så att naturtyper och enhetliga värdefulla naturhelheter beaktas

SLC framhåller att uppgifter om hotade naturtyper bör vara vederhäftiga och grunda sig på tillräckliga kunskaper och utredningar.

Enligt utvärderingen över de hotade finländska naturtyperna faller en mycket stor del av våra skogar under denna kategori. SLC konstaterar att det i planläggningen och styrningen av markanvändningen inte går att ta in omständigheter som kan beröra upp till hälften av vår skogsareal.    

(24) Minskning av näringsurlakningen till vattendragen och Östersjön bland annat genom att rikta jordbrukets miljöstöd till de känsligaste områdena och genom att testa nya ekonomiska styrmedel   

SLC konstaterar att beredningen av nästa miljöstödsprogram inte ens har inletts, varför det är ytterst tveksamt att i detta åtgärdsprogram ta in element som inte överhuvudtaget har behandlats i ett bredare forum och där det ganska snart kommer att tillsättas en arbetsgrupp som ska bereda det nya programmet. Jordbrukets ekonomiska randvillkor måste också tas i beaktande när nya metoder övervägs. 

(26) Bland annat upprättande av ett program för återställande av mindre vattendrag 

KEMERA-stöd nämns som en finansieringsform för denna åtgärd i privatägda ekonomiskogar.  KEMERA-stöd används för främjande av naturens mångfald både genom skydd av i skogslagens 10 § nämnda objekt, tidsbestämda naturskyddsavtal inom METSO-programmet och naturvårdsprojekt. Om olika åtgärder och projekt som ska finansieras via KEMERA ökar måste även KEMERA-anslagen för naturvård höjas. 

(28) Främjande av myrarnas ekologiska nätverk utanför skyddsområdena bland annat genom att återställa utdikade myrar etc.

SLC framhåller vikten av att dylika åtgärder sker i nära samarbete med skogs- och markägarna och deras organisationer. Eventuellt ekonomiskt bortfall måste kompenseras åt de berörda. 

(30) Bland annat utveckling av anvisningar/rekommendationer för att utöka mängden murket trä både vid uppdrivande och förnyelse av skog

SLC anser att andelen murket trä bör utökas närmast på skyddsområdena eftersom en märkbar ökning av murket trä ökar risken för insekt- och svampskador i skogen. De här påverkar virkesproduktionen vilket igen kan få långtgående ekonomiska effekter. I fall andelen murket trä ska utökas i ekonomiskogarna bör en entydig naturvårdsåtgärd med åtföljande stödmekanismer skapas för ändamålet. 

(31) Riktande av KEMERA-stöd till naturvårdsprojekt och områden där effekten på naturens mångfald och hotade naturtyper är störst med beaktande av utvecklandet av skogarnas ekologiska nätverk 

KEMERA-stöd används för främjande av naturens mångfald både genom skydd av i skogslagens 10 § nämnda objekt, tidsbestämda naturskyddsavtal inom METSO-programmet och naturvårdsprojekt. Att rikta stödet till vissa åtgärder minskar stödet för de resterande åtgärderna, vilket gör att åtgärdsprogrammet blir delvis motstridigt. 

Svenska lantbruksproducenternas centralförbund SLC r.f. 

Jonas Laxåback 					Helena Ålgars
verksamhetsledare					jurist