LAUSUNTO

Oikeusministeriö/ PL 25
00023 Valtioneuvosto

~.v; .~
VALTAKU NNANSYYTTÄ)ÄNVIRASTO
25.2.2008	Dnro 09/61/08
Oikeusministeriö
2 9. 02. 2008
ac9~~ a o' 1-,kV o
Viite: Lausuntopyyntö 25.1.2008 OM 6/41/2005 OM 003:00/2007
Oikeusministeriö on pyytänyt lausuntoa työryhmän ehdotuksesta hallituksen esitykseksi sikiön, alkion ja perimän suojaa koskevien rangaistussännösten muuttamisesta.

Työryhmän esityksen mukaan keskeisenä tavoitteena on uudistaa rikoslain vanhentuneet sikiönlähdettämistä koskevat rangaistus-säännökset muuttunutta aineellista lainsäädäntöä ja käytäntöä vastaavaksi. Samalla lievennettäisiin säännösten rangaistusasteikkoja vastaamaan rikoslain kokonaisuudistuksessa noudatettua rangaistusasteikkojen asettamista. Tämä merkitsisi nykyisten rangaistusasteikkojen maksimirangaistusten putoamista puoleen tai sen alle.

Naisen itsensä tekemä raskauden keskeyttäminen ei olisi enää rikoslain 22 luvun säännösten nojalla rangaistava. Ehdotuksen mukaan teko voisi kuitenkin olla rangaistava aborttilain säännösten rikkomisena aborttilain 13 §:n nojalla, jota ehdotetaan samalla tarkennettavaksi. Rangaistussäännöksen tarkoittamat teot olisivat rangaistavia vain tahallisina ja rangaistusseuraamukseksi voitaisiin tuomita vain sakkoa.

Lisäksi tavoitteena on keskittämisperiaatetta noudattaen siirtää tutkimuslaissa ja hedelmöityshoitolaissa olevat ihmisen sikiön, alkion ja perimän sekä sukusolujen suojaan liittyvät vankeusuhan ansaitsevat rangaistussäännökset rikoslakiin. Hedelmöityshoitolain nykyisistä rangaistussäännöksistä on osaan tekomuodoista ehdotettu säilytettäväksi vain sakonuhka. Rikoslakiin siirrettävissä sekä hedelmöityshoitolakiin jäävissä rangaistussäännöksissä tarkoitetut teot olisivat
C Albertinkatu 25 A PL 333	lit Puh 010 3620 800
00181 HELSINKI	Fax 010 3620 888

2
työryhmän ehdotuksen mukaan rangaistavia vain tahallisina. Tutkimuslaissa kriminalisoidut teot ovat tähänkin asti olleet vain tahallisina rangaistavia.

Valtakunnansyyttäjänvirasto pitää työryhmän keskeisiä ehdotuksia pääosin suotavina kuitenkin seuraavin tarkennuksin.

Mitä ilmeisemmin raskauden laiton keskeyttäminen on tekona harvinainen ja sitä koskevat rangaistussäännökset tulevat siten myös suhteellisen harvoin sovellettaviksi. On myös oletettavaa, että naisen itsensä tekemä aborttilain säännösten vastainen abortti rajoittuisi etupäässä tilanteisiin, joissa laillinen abortti ei syystä tai toisesta olisi mandollinen. Näin ollen on kyseenalaista miten tehokkaasti rangaistussäännöksellä tosiasiassa voidaan estää laittomia abortteja ja turvata lainmukainen, naisen terveys huomioiva raskauden keskeytys. Naisen rankaiseminen oman terveytensä vaarantamisesta jo muutoinkin ongelmallisessa tilanteensa vaikuttaa kohtuuttomalta. Lisäksi on mandollista, että naisen osalta aborttilain rangaistussäännös jäisi kohtuusyiden huomioimisen vuoksi käytännössä kuolleeksi kirjaimeksi. Teosta säädetty rangaistusuhka saattaisi estää myös naista hakeutumasta asianmukaiseen hoitoon. Naisen itselleen tekemän laittoman abortin moitittavuutta tulisi viestittää muulla tavoin kuin säätämällä se naisen itsensä tekemänä rangaistavaksi.

Muissa pohjoismaissa Islantia lukuun ottamatta naisen itsensä tekemä abortti tai siihen myötävaikuttaminen ei ole rangaistavaa.

Esityksen mukan 22 luvun 2 §:n mukaisen törkeän laittoman raskauden keskeyttämisen kvalifiointiperusteina olisivat säännöksen naisen hengelle tai terveydelle aiheutettu vakava vaara (1-kohta) tai rikoksen tekeminen vaston naisen tahtoa (2-kohta). Lisäksi edellytyksenä olisi että teko olisi myös kokonaisuutena arvostellen törkeä.

1-kohdan osalta Valtakunnansyyttäjänvirasto pitää parempana ilmaisua "on omiaan aiheuttamaan vakavaa vaaraa". Tällöin konkreettisen vaaran aihetumista ei olisi tarpeen näyttää toteen
vaan kvalifiointiperusteen olemassaoloon riittäisi, että teko luonteensa puolesta olisi sellainen, että se tyypillisesti vaarantaa naisen terveyden.

2-kohdan tarkoittamien tilanteiden olisi ilmeisestikin tarkoitus kattaa tilanteet, joissa raskauden keskeyttäminen tapahtuu muodollisesti naisen suostumuksella, mutta hänen tandonmuodostustaan rasittaa jokin tekijästä johtuva virhe. Esimerkiksi suostumus on saatu erehdyttämällä, painostamalla tai muutoin hylättävin keinoin. Valtakunnansyyttäjänvirasto katsoo, että säännöksen sanamuodosta tulisi selkeämmin ilmetä, että kvalifiointiperuste on olemassa myös silloin, kun raskauden keskeyttämispäätös ei ole syntynyt naisen vapaasta tandosta. Tämä olisi nähdäksemme perusteltua huolimatta siitä, että suostumuksen pätevyyttä koskevia rikoslain yleisiä oppeja voidaan soveltaa analogisesti arvioitaessa kyseisen kvalifiointiperusteen olemassaoloa.

Apulaisvaltakunnansyyttäjä

Valtionsyyttäjä

Anu Mantila

3
Ehdotuksen mukaan hedelmöityslaista rikoslakiin koottavissa samoin kuin hedelmöityslakiin jäävissäkin rangaistussäännöksissä tarkoitetut teot eivät enää olisi rangaistavia törkeän tuottamuksellisena vaan pelkästään tahallisena. Valtakunnansyyttäjänvirasto yhtyy työryhmän tätä osin esittämiin perusteluihin. On kuitenkin huomioitava, että virkamiesasemassa olevan terveydenhuollon ammattihenkilön kyseessä oleva hedelmöityshoitolain vastainen menettely voi edelleenkin tulla rangaistavaksi tuottamuksellisena virkarikoksena. Lisäksi hedelmöityshoitolain 8 §:n 3 - kohdan tarkoittamissa tilanteissa, joissa hedelmöityshoito aiheuttaisi huomattavaa vaaraa naisen terveydelle, törkeän tuottamukselliseen menettelyyn saattaa tulla sovellettavaksi myös rikoslain 21 luvun 13 §:n mukainen vaaran aiheuttaminen.

Työryhmän esityksessä ei ole puututtu enemmälti tutkimus- ja hedelmöityslain rangaistussäännöksissä tarkoitettujen tekojen rangaistavuuden perusteisiin. Tämän vuoksi ja koska rangaistavuuden perusteita on tarkemmin harkittu asianomaisen vuosilta 1999 ja 2006 peräisin olevien lakien säätämisen yhteydessä, Valtakunnansyyttäjänvirastokaan ei ota tarkemmin kantaa rangaistussäännösten sisältöön.