SUOMEN TUOMARILIITTO - FINLANDS DOMAREFÖRBUND ry	

				16.3.2007

VALTIONEUVOSTON KANSLIALLE

Asia: 	Tuomarit kansainvälisissä ja Euroopan unionin tuomioistuimissa - Kansallisen valinta- ja nimeämismenettelyn kehittäminen

	Tuomariliiton lausunto Valtioneuvoston kanslian työryhmämietinnöstä (Valtioneuvoston kanslian julkaisusarja 14/2006)

	Pyydettynä lausuntona Suomen Tuomariliitto - Finlands Domareförbund ry kunnioittavasti esittää seuraavaa:

	Työryhmän tehtävänä on ollut laatia ehdotus kansallisen nimeämismenettelyn kehittämisestä Suomen asettaessa tuomariehdokkaita kansainvälisiin ja Euroopan unionin tuomioistuimiin. Tavoitteena on kansallisen päätöksentekojärjestelmän avoimuuden kehittäminen edelleen tavalla, joka turvaa mahdollisimman hyvien ehdokaiden valinnan. Työryhmä on pitänyt tärkeänä sitä, että noudatettava menettely korostaa kansainvälisten tuomarintehtävien korkea-arvoista luonnetta, että nimeämispäätökset ovat avoimia ja kansallisesti näkyviä ja että menettely vastaa sitä arvovaltaista lähtökohtaa, että kysymyksessä ovat nimenomaan Suomen hallituksen tehtävään nimeämät ehdokkaat.

	Kysymykseen tulevat keskeiset tuomioistuimet ovat pysyvä välitystuomioistuin, kansainvälinen tuomioistuin, kansainvälinen rikostuomioistuin, kansainvälinen merituomioistuin, Jugoslavia- ja Ruanda-tuomioistuimet, Euroopan ihmisoikeustuomioistuin, Euroopan yhteisöjen tuomioistuin, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ja Euroopan virkamiestuomioistuin. Näissä Suomella joko on jäsenvaltiokohtainen paikka tai jäsenyys perustuu jäsenvaltioiden nimeämien ehdokkaiden väliseen kilpailuun taikka sitten käytössä on jäsenvaltioiden ehdokasasettelusta riippumaton menettely niin kuin viimeksi mainitussa virkamiestuomioistuimessa.

	Mietinnön mukaan Suomessa ei ole kattavaa eikä yhdenmukaista sääntelyä ehdokasasettelusta eikä tuomariehdokkaiden nimeämisestä. Ehdokasasettelussa toimivalta on käytännössä jakautunut Euroopan unionin tuomioistuinten osalta valtioneuvoston kanslialle ja ulkoasiainministeriölle kansainvälisten (muiden) tuomarinvalintojen osalta. Oikeusministeriön toimialaan puolestaan kuuluvat kansalliseen tuomioistuinlaitokseen liittyvät asiat. Myöskään tuomariehdokkaiden nimeämisessä ei ole noudatettu yhtenäistä menettelyä. Kansainvälisestikin säädöspohja ja menettelytavat vaihtelevat eri maissa huomattavasti. Työryhmä pitääkin Suomen ehdokasasettelua ja nimeämismenettelyä koskevien säännösten uudistamista perusteltuna myös sen vuoksi, että näin hyvän hallinnon ja avoimuuden maana tunnetun Suomen menettelytavat voisivat toimia esimerkkinä muille maille, lähinnä kehitysmaille ja unioinin uusille jäsenvaltioille.

	Mietinnön valossa näyttää siltä, että ehdokasasettelun ja nimeämismenettelyn kehittämistä muotoaa erityisesti kolme huomioon otettavaa seikkaa:  

	1. Pysyvän välitystuomioistuimen osalta kunkin sopimusvaltion määräämät henkilöt muodostavat tuon valtion niin sanotun kansallisen PCA-ryhmän. Näistä ryhmistä muodostuu lista, josta riidan osapuolet voivat valita halumansa henkilöt tietyn riitaisuuden ratkaisemista varten. Vakiintuneen tavan mukaan Suomen kansallisessa PCA-ryhmässä ovat edustettuina oikeustieteelliset tiedekunnat, ulkoasiainhallinto, oikeusministeriö ja tuomioistuinlaitos. Kansainvälisen tuomioistuimen perussäännön mukaan nämä kansalliset PCA-ryhmät puolestaan tekevät esityksen, jonka perusteella YK:n yleiskokous ja turvallisuusneuvosto valitsevat Kansainvälisen tuomioistuimen jäsenet. Tähän ehdokkaiden nimeämispäätökseen ei voi osallistua muita henkilöitä, vaikka ryhmä voikin kuulla asiantuntijoita. Suomi on soveltanut samaa menettelyä myös Kansainvälisen rikostuomioistuimen ehdokkaiden nimeämismenettelyssä. Siten vain Suomen kansallinen PCA-ryhmä voi tehdä nimeämispäätöksen, joka koskee Kansainvälistä tuomioistuinta tai Kansainvälistä rikostuomioistuinta.  

	2. Kansallisten tuomariehdokkaiden nimeämistä koskevien esitysten valmistelu jakautuu valtioneuvoston ohjesääntöön perustuen valtioneuvoston kanslian ja ulkoasianministeriön kesken siten, että valtioneuvoston kanslialle kuuluvat Euroopan unionin tuomareita koskevat asiat ja ulkoasianministeriölle muiden kansainvälisten tuomioistuinten tuomareita koskevat asiat. Nimeämistä koskeva päätösvalta on jakautunut vastaavasti lukuun ottamatta kansallisen PCA-ryhmän päätäntävaltaan kuuluvia nimityksiä.

	3. Ehdokasasettelun ja nimeämismenettelyn tulee olla siten avointa ja arvovaltaista, että se mahdollisimman hyvin takaa parhaiden mahdollisten henkilöiden valinnan ehdokkaiksi ja korostaa tehtävien korkea-arvoista luonnetta sekä sitä, että ehdokkaat ovat nimenomaan Suomen hallituksen ehdokkaita tehtävään. 

	Työryhmä on näistä lähtökohdista päätynyt esittämään mallia, jossa julkisen ilmoittautumismenettelyn jälkeen ehdokasasettelun valmistelisi kansallisen PCA-ryhmän ympärille muodostettava erityinen asiantuntijaneuvottelukunta. Neuvottelukunnan ja  sen osana toimivan PCA-ryhmän kokoonpanosta päättäisi valtioneuvoston yleisistunto. Vastuu ilmoitusmenettelyn käynnistämisestä ja viime kädessä päätösvalta ehdokasasettelusta jäisi kulloinkin toimivaltaiselle esittelevälle ministeriölle. Ehdokasasettelun ja nimeämiskäytännön yhdenmukaisuuden sekä menettelyn arvovaltaisuuden takaamiseksi myös tuomariehdokkaiden nimeämisestä päättäminen keskitettäisiin valtioneuvostolle poislukien kuitenkin Kansainvälisen tuomioistuimen ja Kansainvälisen rikostuomioistuimen tuomariehdokkaat, joiden osalta nimeäminen tapahtuisi kansallisen PCA-ryhmän toimesta, niin kuin Suomea sitovat kansainväliset velvoitteet ja Suomen noudattama käytäntö edellyttävät.
 
	Tuomariliiton kanta työryhmämietintöön
	Yleisen kansainvälistymisen lisääntyessä ja kansainvälisten tuomioistuinten merkityksen koko ajan kasvaessa työryhmän ajatukset kansallisten tuomariehdokkaiden valintamenettelyn kehittämisestä ovat kannatettavia. Tuomariliitto painottaa, kuten työryhmäkin, sitä, että menettelyn on oltava aidosti avoin parhaiden mahdollisten ehdokkaiden tavoittamiseksi, asiantunteva näistä parhaiden valitsemiseksi sekä arvovaltainen tehtävän korkea-arvoisuuden korostamiseksi. Tuomariliitto kannattaa työryhmämietinnössa esitetyn kaltaista julkista ilmoittautumismenettelyä avointa tehtävää koskevine tehokkaine tiedottamisineen. Sen sijaan Tuomariliitto esittää vielä arvioitavaksi sitä, tulisiko vastuu valinta- ja nimeämismenettelystä, avointa tuomarintointa koskevan ilmoittautumismenettelyn järjestämisestä sekä esittelyvastuu keskittää nykyisen toimialajaon sijasta, johon työryhmä ei esitä muutoksia, yhdelle ministeriölle. Kun kysymys on tehtävien kansainvälisyydestä huolimatta tuomarinimitysten valmistelusta, se saattaisi luontevasti kuulua oikeusministeriön toimialaan. 

	Yhdenmukaisen kansallisen menettelytavan löytämistä vaikeuttaa kansallisen PCA-ryhmän edellä kuvattu erityisasema. Työryhmän hahmotelma tämän ryhmän ympärille rakennettavasta asiantuntijaneuvottelukunnasta, jotka molemmat nimittäisi valtioneuvosto, jolle puolestaan kuuluisi myös kansainvälisten tuomariehdokkaiden nimeämistoimivalta siltä osin kuin se ei kuulu PCA-ryhmälle, vaikuttaa yhdenmukaisia käytäntöjä ajatellen perustellulta. Tuomariliitto haluaa kuitenkin kiinnittää huomiota myös siihen mahdollisuuteen, että uuden asiantuntijaelimen perustamisen sijasta kansainvälisten tuomarinimitysten valmistelussa voitaisiin hyödyntää jo olemassa olevaa kansallista tuomarinvalintalautakuntaa. Kansainvälisiä tuomarinimityksiä varten lautakunta olisi täydennettävissä tarvittavilla henkilöillä ja asiantuntemuksella ja siihen voitaisiin myös integroida kansallinen PCA-ryhmä sen päätäntävaltaan kuuluvien ratkaisujen tekemistä varten. Toisaalta tuomarinvalintalautakunta sinällään edustaa ehkä jopa kattavampaakin näkemystä ja asiantuntemusta varsinkin käytännön tuomarin-, syyttäjän- ja asianajotoimesta  kuin työryhmän hahmotteleman asiantuntijaneuvottelukunnan kokoonpano. Samalla vältyttäisiin samantapaisen rinnakkaisen asiantuntijaelimen perustamiselta lukumääräisesti ehkä harvoja tehtäviä varten.

	Jos asiantuntijaneuvottelukunnan perustamiseen  kuitenkin päädytään, sen ehdotettu kokoonpano Tuomariliiton käsityksen mukaan joka tapauksessa painottuu liiaksi hallintoon ja tieteeseen. Ehdotuksen mukaan neuvottelukunnan perusjäseniä olisivat ulkoasiainministeriön, valtioneuvoston kanslian ja oikeusministeriön edustajat esittelevän ministeriön edustajan toimiessa puheenjohtajana. Jäseninä toimisivat lisäksi korkeimpien oikeuksien ja yliopiston edustajat. Näin se käytännössä vastaisi eräänlaista laajennettua PCA-ryhmää. Neuvottelukunta voisi kuulla ulkopuolisia asiantuntijoita. Tämä ei kuitenkaan Tuomariliiton käsityksen mukaan riitä, vaan jo neuvottelukunnan kokoonpanossa tulisi olla edustettuna muutakin asiantuntemusta käytännön tuomarin-, syyttäjän- ja asianajotoimesta kuin pelkästään korkeimpien oikeuksien edustajat. Ajateltavissa olevien kansainvälisten tehtävien hoitaminen voi edellyttää paitsi (oikeus)hallinnollista tai tieteellistä pätevyyttä ja kokemusta myös vankkaa kokemusta joko tuomarin tai syyttäjän tehtävistä taikka asianajotehtävistä. Tavoitteena olevan avoimuuden ja asiantuntemuksen toteuttamiseksi neuvottelukunnan kokoonpanoon tulisikin kuulua esimerkiksi Tuomariliiton, Asianajajaliiton ja Valtakunnansyyttäjänviraston nimeämät edustajat. Sen jälkeen, kun tuomioistuinhallintoon on perustettu oma keskusvirasto, tämänkin kaltainen nimeämistehtävä voitaisiin tuomareiden osalta luontevasti siirtää sille.

	Työryhmämietinnön mukaan ehdokasasettelu jäisi viime kädessä esittelevän ministeriön harkintaan. Varsinkin jos valmistelu- ja esittelyvastuu on nykyiseen tapaan hajautettu eri ministeriöille, tämä Tuomariliiton näkemyksen mukaan voi vaarantaa tavoiteltua avoimuutta ja yhdenmukaisuutta. Nimeämistä koskevan päätöksenteon keskittämistä valtioneuvostolle - siltä osin kuin se ei kuulu kansalliselle PCA-ryhmälle - Tuomariliitto pitää työryhmän tavoin asetetut tavoitteet huomioon ottaen perusteltuna.

	Työryhmä on tiivistänyt ehdotuksensa tuomareiden nimittämisestä annettua lakia koskevaksi muutosesitykseksi. Tässä lausunnossa esitetyistä syistä Tuomariliitto kuitenkin pitää tarpeellisena, että ehdokasasettelua ja nimeämismenettelyä koskevien säännösten uudistamiseen tähtäävää työtä vielä jatketaan.        

	Lausunnon valmistelu
	Tuomariliiton lausunto on käsitelty liiton oikeuspoliittisessa valiokunnassa. Sen on valmistellut käräjätuomari Juha Nieminen.