Antti Kanniainen, Taneli Kuusiholma	06.08.2010	SM024:00/2009

 	Julkinen

HALLITUKSEN ESITYS EDUSKUNNALLE LAIKSI KOTOUTUMISEN EDISTÄMISESTÄ

Lausuntopyyntö (SM024:00/2009) lähetettiin 175 taholle, joista 125 vastasi. Lausuntoja tuli kaikkiaan yhteensä 137 taholta. 

Valtioneuvoston kanslialla ja ulkoasiainministeriöllä ei ollut esityksestä huomautettavaa tai lausuttavaa. 

Korkein hallinto-oikeus, Suomen itsenäisyyden juhlarahasto Sitra, Valtion työmarkkinalaitos, Helsingin hallinto-oikeus sekä Helsingin yliopisto ilmoittivat, etteivät anna asiasta lausuntoa.

Lausuntopyynnön jakelussa mainittujen lisäksi Kuurojen liitto, Ulkosuomalaisparlamentti yhdessä Suomi-Seuran kanssa, Turun Taitotiimi ry:n monitaitoprojekti, Suomen Mielenterveysseura, Suomen ammattikorkeakouluopiskelijakuntien liitto, Kansalaisopistojen liitto, Monikulttuurinen lapsen etu -verkosto, Suomen evankelis-luterilaisen kirkon työmarkkinalaitos, Äänekosken TE-toimisto, Jyväskylän TE-toimiston Palapeli2-projekti ja Inkerikeskus lausuivat mielipiteensä.

Yleistä lausunnoista

Lausunnoissa kannatettiin yleisesti kotouttamislain kokonaisuudistusta ajankohtaisena ja tarpeellisena muutoksena. Kotoutumista ja turvapaikanhakijoiden vastaanottoa koskevien lakien erottaminen koettiin positiivisena muutoksena. Esitystä kiitettiin viranomaisten työnjaon selkiyttämisestä, toisaalta toivottiin, että työnjakoa ja velvollisuuksia selvennettäisiin edelleen, jotta toimenpiteet järjestyisivät hämmennyksittä. Erityisesti kuntien ja TE-toimistojen välinen työnjako jäi lausujille epäselväksi. Kotoutumisprosessin kaksisuuntaisuuden huomioonottaminen otettiin ilolla vastaan. Lausunnoissa todettiin tyydytyksellä, että esityksessä on ymmärretty kotoutumisen alkuvaiheen merkitys. Lausunnoissa painotettiin järjestelmällisesti riittävää valtion taloudellista tukea toimenpiteiden toteutumisen edellytyksenä. Todettiin että hyvän lain rinnalle on välttämätöntä saada tarvittavat resurssit kotoutumisen edistämiseksi.

Esitysluonnoksen soveltamisalan laajentaminen sai laajalti kannatusta. Lain soveltamisalan laajentaminen nähdään oivana reaktiona muuttuneeseen maahanmuuton rakenteeseen. Kotoutumistoimenpiteiden ulottaminen kaikkien maahanmuuttajien saataville koettiin hyväksi erityisesti yhdenvertaisuusnäkökulmasta. Lain soveltamisalan laajentamisen synnyttämistä lisäkustannuksista huomautettiin paljon. Valtion toivottiin kantavan vastuunsa lisäkustannusten korvaamisesta. Esitystä kritisoitiin Suomen kansalaisten sulkemisesta pois soveltamisalasta, monet ulkomailta Suomeen muuttavat kansalaiset hyötyisivät kotoutumistoimenpiteistä. Soveltamisalan nähtiin olevan ristiriidassa ulkomaalaislain kanssa koskien toimeentulotukeen turvautuvia EU-kansalaisia. Soveltamisalassa nähtiin ongelmia liittyen poste restante -osoitteeseen, ja siihen osoittaako se henkilön asuvan Suomessa. Ongelmia nähdään myös kansainvälistä suojelua saaneiden, vastaanottokeskuksissa asuvien kotoutumisessa. Lain soveltaminen tähän ryhmään tulisi varmistaa. 

Esityksen määritelmiä kiitetään, erityisesti kotoutumisen kaksisuuntaisuuden mainitseminen nähdään positiivisena. Kaksisuuntaisuuteen liittyen toivottiin konkreettisia toimia, miten tavoite saavutetaan. Esityksen määritelmä kansainvälistä suojelua saaneesta toivottiin olevan linjassa ulkomaalaislain määritelmän kanssa. Lausunnoissa toivotaan, että ilman huoltajaa saapuneet maahanmuuttajat määriteltäisiin erityisiä toimenpiteitä tarvitseviksi.

Lausunnoissa kiitetään lain selkeyttämistä koskien alaikäisiä. Lapsen kuulemista koskeva muotoilu koettiin liian tulkinnanvaraiseksi lapsen edun kannalta. Lapsen edun varmistamiseksi toivottiin selkeitä viittauksia lastensuojelulakiin, lakiin lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta sekä hallintolakiin.

Lausunnoissa kiitetään tulkkauspalveluista säätämistä. Lausunnoissa koetaan tulkitsemisen ja riittävän ymmärtämisen käsitteet ongelmallisiksi niiden ymmärtämisen kannalta. Lausunnoissa toivottiin toisaalta viranomaista velvoittavampia, toisaalta joustavampia muotoiluja palveluiden järjestämisen velvollisuudesta. Tulkkaukseen liittyen toivotaan myös mainintoja oikeudesta viittomakieliseen tulkkaukseen tai muuhun tulkitsemisapuun.

Esitystä perustiedon antamiseksi kannatettiin laajalti. Lausunnoissa muistutettiin, etteivät kaikki ymmärrä kirjallista perustietoa. Perustiedon koostamisessa toivottiin käytettäväksi hyväksi eri tahojen jo tuottamaa materiaalia. Toivottiin, että perustiedon päivittämisestä vastuullinen taho määritellään selvästi. Perustietoon toivottiin tietoa työntekijän oikeuksista ja velvollisuuksista sekä ammatillisesta järjestäytymisestä. Lausunnoissa kannatettiin erityisesti perustiedon antamista perhesyistä Suomeen tulleille. Kuntien ja TE-toimistojen ohjaus ja neuvontavelvollisuuteen toivottiin vastuunjakoa sekä riittävää koulutusta neuvontaa antaville.

Alkukartoitusta pidettiin hyvin tärkeänä vaiheena kotoutumisessa. Alkukartoituksesta vastaavien viranomaisten työnjakoa toivottiin selvennettävän. Alkukartoituksen vaatimaa osaamista ja ammattitaitoa painotettiin. Alkukartoitukseen liittyvien tietojen siirron tärkeyttä alleviivattiin ja toivottiin selvennettävän sen suhdetta salassapitoon. Alkukartoituksesta lausuttiin lähes yksimielisesti, ettei sen jättäminen maahanmuuttajan aloitteen varaan ole toivottavaa. Maahanmuuttajia toivottiin velvoitettavan alkukartoitukseen. Alkukartoituksesta tiedottamiseen toivottiin myös panostettavan.

Kotoutumissuunnitelman keston joustavuutta kiitettiin, mutta toivottiin edelleen suurempaa joustomahdollisuutta asiakaskunnan heterogeenisyyden vuoksi. Lausunnoissa ihmeteltiin, kuinka menetellään viranomaisen ja maahanmuuttajan erimielisyydessä kotoutumissuunnitelman tarpeesta. Kotoutumissuunnitelman laatimisen kahden viikon määräaika koettiin liian lyhyeksi. Alaikäisten kotoutumissuunnitelmaa kannatettiin. Yksin ilman huoltajia tulleille toivottiin tehtäväksi suunnitelma aina, 21-vuotiaaksi asti. Lausunnoissa nousi vahvasti esiin huoli yläasteikäisinä Suomeen tulleista nuorista, jotka ovat vaarassa syrjäytyä. Perheen kotoutumissuunnitelmaa kannatettiin. Perheen kotoutumissuunnitelman lisäksi tulisi laatia myös yksilölliset kotoutumissuunnitelmat, jotta perheenjäsenten oikeudet toteutuisivat. Kotoutumissuunnitelmasta aiheutuvista velvollisuuksista kommentoidaan, että mikäli viranomaisia ei velvoiteta suunnitelmaan liittyvien palveluiden järjestämiseen, ei maahanmuuttajaakaan voida silloin velvoittaa suunnitelmansa seuraamiseen. Kotoutumissuunnitelman keskeytymiseen liittyen lausunnoissa toivotaan, ettei työllistyminen keskeyttäisi toimenpiteitä. Töissä käyminen ei poista esimerkiksi kielen oppimisen tarvetta. Kotoutumistukeen liittyen ehdotetaan, ettei erillistä tukimuotoa luotaisi järjestelmän yksinkertaistamisen tähden. Alaikäisten kotoutumistukeen liittyen toivotaan harkintaa siihen, missä määrin alaikäiset tarvitsevat ja kykenevät hallitsemaan itsenäisesti tukia. 

Kotoutumiskoulutuksen tarkempaa säätämistä kannatetaan. Kotoutumiskoulutuksessa toivotaan monille eritasoisille opiskelijoille suunnattuja kursseja. Asetettu kielitaidon tavoitetaso nähdään positiivisena, mutta kunnianhimoisena tavoitteena nykyisten resurssien puitteissa. Omaehtoisen opiskelun tukemisesta kommentoidaan, että esitetty 24 kuukauden aikaraja on liian tiukka koulutuskokonaisuuksiin nähden. Lausunnoissa toivotaan, että päätös omaehtoisen opiskelun tukemisesta olisi mahdollista tehdä jo opintojen käynnistyttyä käytännön syistä johtuen. Omaehtoisen opiskelun tukemisen edellytyksissä mainittua vaatimusta opintojen tekemistä suomen tai ruotsin kielellä kritisoidaan eri syistä. Lausunnoissa toivotaan, että omaehtoisesti olisi mahdollista opiskella myös muilla kielillä sekä viittomakielellä. Oppivelvollisuusiän ylittäneiden nuorten oikeus kieli- ja perusopetukseen nähdään hyvin tärkeänä. Kansalaisjärjestöjen merkityksen huomioiminen muissa kotoutumista tukevissa palveluissa nähdään positiivisena. Kansalaisjärjestöjen työtä voitaisiin helpottaa vahvalla yhteistyöllä viranomaisten kanssa sekä taloudellisin resurssein. Useissa lausunnoissa nousi esille vaatimus kirjata lakiin lastensuojelulain mukainen oikeus lastensuojelun jälkihuoltoon 21-vuotiaaksi asti.

Kunnan kotouttamispolitiikan säätämisestä todetaan, että sen seikkaperäisyys uhkaa kunnallista itsehallintoa. Kunnan tehtäviin liittyen lausunnoissa ilmaistaan huoli siitä, että järjestetäänkö toimenpiteitä riittävissä määrin ja laadukkaasti. Lausunnoissa esitetään valtiolle samankaltaisia velvoittavuuksia kuin kunnille. Kunnan sisäistä monialaista yhteistyötä kannatetaan, mutta kritisoidaan sen säätämistä kunnallisen itsehallinnon näkökulmasta. Paikallistason neuvottelukuntien kokoonpanossa toivotaan huomioitavan myös yritysten, kansalaisjärjestöjen, uskonnollisten yhteisöjen sekä maahanmuuttajien osallisuus. Kunnan kotouttamisohjelmasta säätämistä kannatetaan. Lausunnoissa epäröidään sen tarvetta, että jokaisessa kunnassa tehtäisiin kotouttamisohjelma, vaikka kunnassa olisi vain vähän maahanmuuttajia. Kunnan kotouttamisohjelman minimisisällöstä säätämistä toisaalta kannatetaan, toisaalta kritisoidaan sitä, ettei siinä oteta huomioon kuntien vaihtelevia tilanteita. Maahanmuuttajien perheryhmäkoteihin liittyen toivotaan, että niiden toiminnasta ja henkilöstön kelpoisuudesta säädettäisiin samantasoisesti kuin lastensuojelulaitoksista lastensuojelulaissa. 

Valtion kotouttamisohjelmaa, erityisesti ministeriöiden tehtävien ja vastuiden tarkkaa määrittelemistä kannatetaan. Sisäasianministeriön koordinaatioroolin osalta tuodaan esille sen ongelmallisuus, ettei ministeriöllä ole ohjausvaltaa paikallistason toimijoihin. Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskusten tehtävistä lausutaan, ettei keskuksilla tulisi olla kuntia kohtaan ohjaavaa roolia. ELY-keskusten tulisi hoitaa suhteensa kuntiin suositusten välityksellä, jottei kunnallinen itsehallinto tule uhatuksi. ELY-keskuksille kaavailtu rooli maahanmuuttajajärjestöjen tiedollisena ja rahallisena tukijana otettiin hyvin vastaan. Lausunnoissa kannatettiin alueellisten maahanmuuttoasioiden toimikuntien perustamista. Toimikuntien kokoonpanossa toivottiin huomioitavan työmarkkinajärjestöjen sekä maahanmuuttajien osallisuus. 

Kuntaan osoittamisesta ja kotoutumisen edistämisestä tehtävää sopimusta kannatettiin. Erityisesti kiitettiin sen tuomaa suunnitelmallisuutta ja pitkäjänteisyyttä kuntiin muuttamisessa. Lausunnoissa tuli voimakkaasti esille vaatimus kuntaan osoittamisen vapaaehtoisuudesta. Lausunnoissa korostettiin, että omaehtoisen kuntaan siirtymisen ongelmat tulisi ratkaista. Esiin nousi toisaalta kuntien tarve lisärahoitukselle, toisaalta omaehtoisten muuttajien oikeuksien turvaaminen kunnan palveluihin. Lausunnoissa toivottiin myös, että sopimus kuntaan osoittamisesta voitaisiin tehdä vain yhdeksi vuodeksi.  

Valtion korvauksista todettiin, että valtion tulisi korvata kunnille myös kustannukset palvelujen antamisesta kunnassa vakinaisesti ilman väestörekisterijärjestelmän kotikuntaa oleskeleville pakolaisille ja kansainvälistä suojelua saaneille. Korvattavien kustannusten osalta lausuttiin, että korvattavat kustannukset tulisi määritellä ihmiskaupan uhrien kohdalla tarkasti ja yhdenvertaisesti suomalaisten ihmiskaupan uhrien kanssa. Lausunnoissa toivottiin laskennallisten korvausten korottamista pikaisesti. Erillisten kustannusten korvaamisesta lausuntojen yksimielinen vaade oli, että kunnille korvattaisiin yksin ilman huoltajaa tulleiden alaikäisten lastensuojelulain mukaisen jälkihuollon kustannukset 21 ikävuoteen asti. Lausunnoissa vedottiin, että laskennallisten korvausten korvausaika olisi pidempi sekä yhtäläinen kaikille ryhmille.

Osallisena Suomessa -kokeilua kiitettiin ja kritisoitiin. Positiivisena kokeilussa nähtiin erityistä tukea tarvitsevien sekä lapsien ja nuorien huomioiminen. Kokeilussa askarrutti monia se, minkä takia siitä olisi tarkoitus säätää lain tasolla. Lausunnoissa toivottiin resurssien ohjaamista varsinaisiin kotoutumistoimenpiteisiin kokeilun sijasta. Lausunnoissa toivottiin kokeilun sisällön osalta, että kokeiluun olisi mahdollista osallistua myös seutukunnallisesti. Hämmennystä aiheutti se, minkä takia kunnat eivät saisi kokeilla useampaa polkua samanaikaisesti. Kotoutumiskoulutuksen hankinnassa toisaalla kiitettiin poikkeamismahdollisuutta kilpailutuksesta, toisaalla todettiin, että kilpailutus nimenomaan vahvistaisi osallistujien hankintaosaamista. Esitys lain poikkeamismahdollisuudesta kotihoidon tukea koskien herätti niin kannatusta kuin vastustustakin. Lausunnoissa vaadittiin poikkeamismahdollisuuden laveampaa perustelua. 

Yleisiä kommentteja

Ministeriöt ja muu valtionhallinto

Kansaneläkelaitos pitää tiettyjä luonnoksessa kirjattuja tukijärjestelmiä ja niiden muotoiluja ongelmallisina. Kelan mukaan kotoutumissuunnitelman laatimista edeltävältä ajalta maksettavan etuuden esitysluonnoksen ehdotus, että työnhakijaksi rekisteröityvä maahanmuuttaja saisi jatkossa työmarkkinatukea työnhaun alusta lukien, jos hän muutoin täyttää sen edellytykset on arveluttava. Kelan mukaan etuuslajin vaihtaminen työmarkkinatuesta kotoutumissuunnitelman laatimisen jälkeen kotoutumistueksi ja mahdollisesti kotoutumissuunnitelman voimassaolon lakattua jälleen takaisin työmarkkinatueksi ei olisi tarkoituksenmukainen ja selkeä. Mikäli muutos toteutetaan, tulisi työttömyysturvalaki saattaa sopusointuun esityksen kanssa.

Oikeuskanslerin mukaan esityksen tavoitteita, muiden muassa maahanmuuttajanaisten kotoutumisen edistämistä, voidaan pitää tärkeinä ja perusteltuina.

Oikeusministeriö toivoo yksityiskohtaisten perusteluiden laajentamista. Ministeriö toteaa, että 2 luvun kotoutumista edistävät toimenpiteet, kotoutussuunnitelma, kotoutuskoulutus ja muut palvelut vaikuttavat osittain päällekkäisiltä, eikä niiden välinen suhde käy sääntelystä ilmi. 

Kuopion hallinto-oikeus kannattaa esityksen sisällössä esitettyjä tavoitteita. Hallinto-oikeuden mukaan kotouttamisen ja turvapaikanhakijoiden vastaanotosta säätäminen eri laeissa selkeyttää asioiden käsittelyä ja tehostaa viranomaistyöskentelyä. Hallinto-oikeuden mukaan nämä lisäävät myös asianosaisten oikeusturvaa. 

Rovaniemen hallinto-oikeus pitää lainsäädännön selkeyden kannalta hyvänä sitä, että kotoutumisesta ja turvapaikanhakijoiden vastaanotosta on tarkoitus säätää eri laeissa. Hallinto-oikeudella ei ole lain materiaaliseen sisältöön huomauttamista. Lausunnossa kiinnitetään huomiota muutamiin muotoseikkoihin.

Turun hallinto-oikeus lausuu, että sen kokemuksen perusteella on erittäin kannatettavaa, että korvauksen maksamisen perusteista säädettäisiin kaiken kaikkiaan laissa, ja nykyistä täsmällisemmin.

Opetus- ja kulttuuriministeriö huomauttaa, että alkuvaiheen tiedottamisen, yksilöllisen alkukartoituksen ja kotoutumissuunnittelun laajentaminen edellyttävät riittäviä lisäresursseja lausunnonantajan toimialalla. Lisäksi OKM esittää, että maahanmuuttajille suunnattujen ohjaus- ja neuvontapalvelujen kehittämisen tulee tapahtua osana kansallista tieto-, neuvonta- ja ohjauspalveluiden kehittämistä. OKM:n lausunto sisälsi lisäksi lukuisia teknisluontoisia täsmennyksiä, joita ei ole syytä sisällyttää tähän yhteenvetoon. Merkittävimpiä kommentteja on kuitenkin kirjoitettu jäljemmäksi pykäläkohtaisiin kommentteihin.
Sisäasiainministeriön oikeusyksikkö toteaa osallistuneensa lakiesityksen valmisteluun yhdenvertaisuus ja hyvät etniset suhteet-alaryhmän koordinoijana. Oikeusyksikkö pitää ko. alatyöryhmän ehdotuksia edelleen perusteltuina. Oikeusyksikkö katsoo, että lain valmistelussa on kiinnitetty kiitettävästi huomiota yhdenvertaisuusvaikutusten arviointiin. Hyvien etnisten suhteiden edistäminen sekä syrjinnän ja rasismin torjunta ovat sekä läpileikkaavina että erityisteemoina esityksessä ja tulevat huomioiduiksi myös säädöstekstitasolla. Jatkovalmistelussa tulisi lausunnon mukaan kiinnittää huomiota kotoutumisen kaksisuuntaisuuteen, perustuslakiin ja säätämisjärjestykseen liittyvään lukuun sekä taloudellisten vaikutusten arviointia koskevaan lukuun. Lisäksi oikeusyksikkö katsoo, että lain kokonaisuuden vuoksi voisi olla selkeämpää, jos kokeilua koskevista säädöksistä säädettäisiin omalla laillaan.

Opetushallitus katsoo, että lakiesityksen painopisteet ovat oikeat. Opetushallitus toteaa, ettei soveltamisalan laajennus onnistu ilman lisäresursseja. Opetushallitus tuo esille lakiehdotuksen suuren liikkumavaran tarjottavien palveluiden priorisoinnista kunnille. Opetushallituksen mukaan lakiesityksessä olisi tärkeää pitää esillä kotouttamissuunnitelman velvoittavuutta. Kotoutumisen esteinä eivät ole vain viranomaisen toimet, vaan usein kotoutujan motivaatiolla on suuri vaikutus. 

Sisäasiainministeriön pelastusosasto pitää muutoksia perusteltuina ja tarpeellisina. Pelastusosasto korostaa, että maahanmuuttajien suomen tai ruotsin kielen riittävä taito ja sen nopea hankkiminen parantaa myös pelastustoimen toimintaedellytyksiä ja edelleen maahanmuuttajien omaa turvallisuutta.

Sisäasiainministeriön poliisiosasto pitää kotouttamislain uudistamista tärkeänä ja hallituksen esitystä kattavana. Poliisiosasto pitää hyvänä asiana lain soveltamisalan laajentamista. Tärkeää lausunnon antajan mukaan on myös se, että nykyistä useampi maahanmuuttaja saisi tietoa ja tukea yksilölliseen ja perhekohtaiseen kotoutumiseensa heti maahantulonsa jälkeen. Varhaisella kotouttamisella helpotetaan ja nopeutetaan maahanmuuttajan integroitumista ja sopeutumista Suomeen sekä ehkäistään syrjäytymistä. Syrjäytymisellä on monia negatiivisia seurauksia ja sitä mukaa se lisää poliisin työtä.

Sisäasiainministeriön rajavartiolaitoksen esikunta näkee, että esitys sisältää useita parannuksia aikaisempaan oikeustilaan. Esikunta olisi toivonut, että esityksessä olisi otettu kantaa lakiin maahanmuuttajien kotouttamisesta ja turvapaikanhakijoiden vastaanotosta vuonna 2006 lisättyihin ihmiskaupan uhrien auttamista koskeviin pykäliin. Esityksestä ei ilmene, miten tämä asia on tarkoitus säädellä, esikunta toteaa. Esikunta toivoo, että ehdotuksessa kiinnitettäisiin erityisesti huomiota lain selkeyteen ja ymmärrettävyyteen. Tarveharkinnan korostuminen ja maahanmuuttajan subjektiivisten oikeuksien tarkkarajaisuuden puute ei ole maahanmuuttajien yhdenvertaisen kohtelun kannalta toivottavaa. Lausunnossa ehdotetaan, että tarveharkinnan korostunutta merkitystä voitaisiin arvioida esityksessä yhdenvertaisuus- ja tasa-arvovaikutusten yhteydessä. Esikunta toteaa, että esityksessä on puutteita viranomaisten tehtävänjaon selkeässä ja yksityiskohtaisessa säätämisessä. Lausunnossa tuodaan esille esityksessä käytettyjen käsitteiden ”oikeus” ja ”subjektiivinen oikeus” omintakeinen määrittely. Esikunnan mukaan käsitteitä käytetään yleiskielestä poikkeavalla tavalla, mikä ei edistä säädöstekstin selkeyttä. Lopuksi esikunta kommentoi poikkeuksellisen lyhyttä lausuntoaikaa. Esikunta toivoo jatkovalmistelussa kiinnitettävän erityisesti huomiota siihen, että esityksestä kävisi ilmi miten lausuntokierroksen palaute on huomioitu. 

Helsingin poliisilaitos katsoo, että kotouttamislain esitetty uudistus selkiyttää ja tehostaa maahanmuuttajien kotoutumista. Erityisesti poliisilaitos kannattaa soveltamisalan laajentamista, perustiedon kattavaa jakelua ja kotouttamistoimien tarveperustaisuutta.

Joutsenon vastaanottokeskus ehdottaa harkittavaksi erillistä pykälää kotoutumislain suhteesta vastaanottolakiin ja esimerkiksi sen ihmiskaupan uhreja koskevia normeja.

Keskusrikospoliisi pitää kotouttamislain uudistamisen perusteltuna. KRP näkee laissa mainitut kehittämistoimenpiteet arvokkaina erityisesti syrjäytymisen ehkäisyssä. KRP kiinnittää huomionsa ihmiskaupan uhrien määritelmien eroavaisuuteen ulkomaalaislain 3 § ja rikoslain 25 luvun 3 § välillä. Ulkomaalaislaissa ihmiskaupan uhrilla tarkoitetaan ulkomaalaista, kun rikoslaissa ihmiskaupparikoksen uhreja ei erotella kansalaisuuden perusteella. KRP:n mukaan tulee kiinnittää huomiota siihen, ettei lakiesityksen 44 § asettaisi Suomen kansalaisia sekä muunmaalaisia ihmiskaupan uhreina eriarvoiseen asemaan palveluiden saatavuudessa valtion korvaamien kustannusten osalta.

Maahanmuuttovirasto kannattaa lämpimästi nykyisen vastaanottoa ja kotouttamista koskevan lainsäädännön uudistamista ja samassa yhteydessä niiden eriyttämistä. Virasto toteaa, että eriytettävissä laeissa tulisi olla selkeät viittaukset toisiinsa niiden yhteenkietoutumisen vuoksi. Virasto painottaa, että lakien lähtökohtana tulisi olla kansainvälistä suojelua hakeneiden ja oleskeluluvan saaneiden mahdollisimman ripeä siirtyminen kotouttamistoimien pariin pois vastaanoton piiristä. Lausunnossa toivotaan, että yksityiskohtaisissa perusteluissa voisi olla enemmän kotoutumisen ja kansalaisuuden saamisen välisen suhteen tarkastelua, sillä kyse on kuitenkin kotoutumislain kokonaisuudistuksesta.

Suojelupoliisi lausuu sen näkökulmasta olevan tärkeää, että maahanmuuttajien kotoutumista suomalaiseen yhteiskuntaan tuetaan ja edistetään. Suojelupoliisi katsoo, että ehdotetulla lakiuudistuksella ei ole sen toimialaan sellaisia vaikutuksia, joita olisi tarpeen yksityiskohtaisemmin tuoda esiin lausunnossa. 

Sosiaali- ja terveysministeriö pitää hallituksen esitystä kannatettavana sekä siihen sisältyviä tavoitteita oikeina. Ministeriön mukaan esityksessä on epäselvää miten kuntien järjestämisvastuulle kuuluvat tehtävät muuttuvat ja miten näistä aiheutuvat kustannukset on tarkoitus korvata. Lausunnossa todetaan, että esitykseen sisältyvä muutos- ja vaikutusarviointi on riittämätöntä. Ministeriön mukaan esityksessä mainitut toimenpiteiden järjestämisen aikarajat ovat epäselvät ja niitä tulisi tarkentaa. Lopuksi ministeriö toivoo, että esityksessä otettaisiin paremmin huomioon iäkkäiden ihmisten näkökulma.

Työ- ja elinkeinoministeriön (TEM) näkemyksen mukaan käynnissä olevan kotouttamislain kokonaisuudistuksen keskeisimpiä kysymyksiä ovat erityisesti TE-toimistojen ja kuntien välisen työnjaon selkiinnyttäminen, kotoutumiskoulutuksen järjestämiseen liittyvät kysymykset sekä kotouttamisen resurssit. TEM katsoo, että esitystä olisi täydennettävä TE-toimistojen lisäresurssitarpeiden arvioinnin osalta. Lisäksi TEM huomauttaa, että esityksestä puuttuvat liitelait. Esitys edellyttää muutosta ainakin työttömyysturvalakiin. TEM on laskenut, että jos TE-toimistot toimivat 9-14 §:ssä asetettujen aikarajojen puitteissa, maahanmuuttajan alkuvaiheen palvelu etenee alkukartoituksen pyytämisestä kotoutumista edistävään palveluun 3-4 kuukaudessa. Lausunnossa tätä aikajännettä pidetään kohtuullisena ja resurssit huomioon ottaen realistisena. TEM katsoo myös, että esitysluonnoksessa olisi vielä arvioitava ehdotetun lain ja julkisesta työvoimapalvelusta annetun lain mahdolliset yhteensovitustarpeet. Kotoutumiskoulutuksen sisällön kytkemistä opetushallituksen opetussuunnitelmasuosituksiin pidetään lausunnossa kannatettavana, kun taas kielitaitotason määrittelyn ehdotetulla tarkkuustasolla ei nähdä olevan tarpeen.

Etelä-Savon elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus haluaa nostaa esille määrärahojen ja resurssien riittävyyden. Keskuksen mukaan lakiuudistus tulee vaatimaan lisäresursseja, jotta kotouttamistoiminnan tuloksellisuus turvataan. Lausunnossa nostetaan lisäksi esille luonnoksessa mainitut aikarajat, jotka saattavat muodostua haasteellisiksi toteuttaa. Keskus huomioi, ettei aikarajoja ole välttämättä mahdollista noudattaa asiakasmäärien kasvaessa ja kun kotouttamissuunnitelmia tehdään yhdessä aliresursoidun sosiaalitoimen kanssa. Lausunnossa toivotaan lakiesityksen kiinnittävän erityistä huomiota 14-17–vuotiaisiin nuoriin, jotka keskuksen mukaan joutuvat helposti väliinputoajiksi nykyjärjestelmässä. Lopuksi keskus kiittää Osallisena Suomessa -kokeilua, joka mahdollistaa eri kotoutumiskoulutuksen järjestämisen tapojen kokeilun.

Hämeen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus pitää luonnosta monipuolisena, laaja-alaisena ja perusteellisena. Keskus kiittää luonnoksen suurempaa joustavuutta verrattuna voimassaolevaan lakiin. Lausunnossa todetaan hyväksyvästi, että luonnos ottaa paremmin huomioon maahanmuuttajien hyvin erilaiset lähtökohdat. Keskus kiittää kotouttamisen ja turvapaikan hakijoiden vastaanoton säätämisestä eri laeissa, kuin myös soveltamisalan laajentamista kaikkiin maahanmuuttajiin. Keskuksen mukaan luonnoksessa on myös muita positiivisia ominaisuuksia, kuten viranomaisten tehtävien jaon selkiyttäminen sekä alun määrittelyiden tarkkuus.

Kaakkois-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus pitää uudistuksen lähtökohtia oikeina. Keskus toteaa, että esitetyt uudet tehtäväalueet eri toimijoille vaativat lisäresursseja sekä henkilöstön kouluttamista. Keskuksen mukaan esityksessä tulisi ottaa vielä enemmän huomioon kotoutujan tarpeet. Lausunnossa tuodaan esille tiettyjen työvoimapalvelutoimenpiteiden, kuten työharjoittelun tarvetta tavoitteellisessa kotoutumistyössä. 

Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus lausuu, että kotouttamislain kokonaisuudistusta on odotettu jo pitkään. Lain soveltamisalan laajentaminen koskemaan kaikkia Suomessa asuvia maahanmuuttajia asettaisi lausunnon mukaan Suomeen muuttaneet aikaisempaa tasavertaisempaan asemaan. ELY-keskuksen mukaan on selvää, että kotouttamistoimia tarvitsevat muutkin kuin työnhakijoina tai toimeentulotuen saajina olevat henkilöt. ELY-keskus katsoo myös, että lakiesitys selkeyttää kuntien ja valtion kotouttamisroolia.

Pirkanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus pitää kunnille maksettavien korvausten korotuksia välttämättöminä sekä Osallisena Suomessa-kokeilua hyvänä. ELY-keskusten tehtäviä on lausunnon mukaan täsmennetty.

Pohjanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus pitää esitystä hyvänä kokonaisuutena. Keskus kiittää vastaanottotoiminnan erottamista omaksi laikseen, tämä tuo selkeyttä niin lainsäädäntöön kuin varsinaiseen työhönkin, lausunnossa sanotaan.

Pohjois-Karjalan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus tähdentää, että uusien toimenpiteiden toimeenpanomahdollisuuksiin on kiinnitettävä suuri huomio. Toimenpiteet eivät saa jäädä toteuttamatta TE-toimistojen tai kuntien henkilö- tai määräraharesurssien vajavaisuuden takia, lausunnossa sanotaan. Keskus toteaa, että asiakkaiden yhdenvertaisuuden turvaamiseksi olisi luotava kunnille ja TE-toimistoille laista selkeät soveltamisohjeet. Lausunnossa todetaan, että kuntien vastuun ja toimintamallien selkeyttäminen on hyvä parannus aiempaan lainsäädäntöön. Keskus painottaa, että kuntien velvollisuuksien täyttämiseksi on varmistettava riittävä lisäresursointi sekä tehokkaiden toimintamallien kehittäminen kotouttamisasioiden yhteistyöelimien toimesta.

Pohjois-Savon elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus toteaa, että esitetyt uudistukset tulevat lisäämään työtä TE-toimistoissa. TE-toimistojen tuottavuustavoitteet vähentävät henkilöstö-resursseja lähivuosina noin 25 prosenttia, joten jäljelle jäävät resurssit ovat riittämättömiä perustoimintojenkaan ylläpitämiseksi. Kotouttamislain uudistuksen myötä on huolehdittava siitä, että TE-toimistoille osoitetaan koko maahan riittävästi lisäresursseja uusien tehtävien suorittamiseksi. ELY-keskus esittää, että lain sijaan varsinkin lyhyet aikataulutavoitteet voitaisiin toteuttaa ministeriöiden ohjeistuksella. Lausunnon antaja pitää hyvänä, että viranomaisten vastuita ja rooleja selvennetään, ja että valtion kotouttamisohjelmasta ja kielipalveluista säädetään omissa pykälissään. Lisäksi pykälien 30 ja 36 välinen ristiriita koskien ELY-keskusten roolia kuntien kotouttamisohjelmien seurannassa ja valvonnassa pitää lausunnon mukaan ottaa huomioon jatkovalmistelussa.

Satakunnan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on huolissaan kunnille asetettujen velvoitteiden toteutumisesta. Keskuksen mukaan useassa kunnassa varautuminen kuntaan muuttaviin ulkomaalaisiin on hyvin puutteellista maahanmuuttajien määrän vähäisyyden vuoksi. Keskus on kuitenkin toiveikas, että luonnoksessa kaavaillut valtion korvaukset helpottavat tilannetta. Lausunnossa todetaan, että ELY-keskusten tehtäväksi luonnoksessa jää pitkälti kuntien ohjaus ja neuvonta maahanmuuttajien palveluihin liittyvissä asioissa. Keskuksen mukaan tehtävä vaikuttaa kunnianhimoiselta käytettävissä olevien resurssien valossa. Lopuksi keskus nostaa esille suurimmaksi kokemansa kotouttamisen ongelman, kuntapaikkojen maantieteellisen keskittymisen sekä niukkuuden pakolaisille ja kansainvälistä suojelua saaneille. Keskus toivoo, että tämä polttava ongelma saataisiin ratkaistuksi ripeästi.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus pitää kotouttamislainsäädännön kokonaisuudistusta tarpeellisena, erityisesti toimintaympäristönsä suuren muutoksen vuoksi. Uudenmaan ELY-keskus näkee, että lakiesitys ei vastaa odotuksia maahanmuuttoasioiden hallintoon ja kotouttamiseen liittyvästä kokonaisvaltaisesta uudistuksesta, jossa selkeytettäisiin viranomaisten työnjakoa ja kotoutumiseen liittyvien taloudellisten ja muiden voimavarojen sekä suunnittelun yhteensovittamista. Uudenmaan ELY-keskus on huolissaan siitä, että lakiesityksessä vastuukysymykset voivat jäädä epäselviksi asettaen maahanmuuttajat eriarvoiseen asemaan asuinpaikkansa perusteella. Uudenmaan ELY-keskus suosittelee lakiesityksen palauttamista virkamiesvalmisteluun.

Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus pitää hyvänä, että lainsäädännön rakennetta selvennetään erottamalla toisistaan kotouttamiseen liittyvät tehtävät turvapaikanhakijoiden vastaanottoon liittyvistä tehtävistä. ELY-keskus katsoo, että esityksen soveltamisalan laajennus vastaa hyvin maahanmuuton muuttuneeseen rakenteeseen. Lausunnossa kritisoidaan esityksen kotouttamisen määritelmää yleisluontoiseksi, tällöin se ei ohjaa viranomaisten toimintaa kohdentamaan kotouttamispalveluita alkuvaiheen tukitoimiin tai kehittämään peruspalveluita maahanmuuttajien tarpeita huomioiviksi. ELY-keskus toteaa, että kotoutumiskoulutuksen osalta resurssien jakamisen ja yleisen kotouttamisen ohjauksen erottaminen toisistaan eri ministeriöihin heikentää kotoutumiskoulutuksen vaikuttavuutta. Lausunnossa esitetään, että ELY-keskusten tehtäviä voitaisiin keskittää Maahanmuuttovirastoon ja vastaanottokeskuksille erityisesti pakolaisten kuntiin osoittamisen osalta. ELY-keskus tuo esiin huolensa resurssien riittämisestä kaavailtuihin tehtäviin. 

Espoon työ- ja elinkeinotoimisto pitää soveltamisalan laajentamista tervetulleena, mutta muistuttaa, että perustietopaketin jakamisen lisäksi olisi varmistettava riittävä tiedotus alkukartoituksesta ja kotoutumispalveluista. Lausunnossa todetaan, että kotoutumiskoulutus vie resursseja kantasuomalaisten työvoimapoliittisilta toimenpiteiltä, jos kotoutumiseen ei suunnata lisärahoitusta. Samoin todetaan, että viranomaisten selkeä työnjako ja kotoutumiskoulutuskokonaisuuden johdonmukaisuus ovat ensisijaisen tärkeitä asioita. Lausunnossa kannatetaan uudistusta, jonka mukaan työmarkkinatuen saajan lisäksi myös työssäoloehdon täyttäneen maahanmuuttajan omaehtoista kotoutumista edistävää opiskelua voitaisiin tukea. Samoin kannatetaan velvoitetta kotoutumissuunnitelman säännölliseen tarkastamiseen. Osallisena Suomessa–kokeilua perusajatusta lausunnonantaja pitää erinomaisena ja kokeilun toimenpiteiden suunnittelua ja järjestämistä asiakaslähtöisin koulutuskokonaisuuksin kannatettavana. Toisaalta lausunnossa kyseenalaistetaan eräitä kokeilun käytännön järjestelyjä.

Helsingin työ- ja elinkeinotoimisto pitää tarpeellisena luonnoksen pyrkimystä selkeyttää viranomaisten tehtävänjakoa. Toimisto toteaa, että luonnoksessa esitetyt toiminnot ovat jääneet yleisluontoisiksi, jättäen toteuttajilleen suuren tulkinnanvaran niiden järjestämisessä ja resursoinnissa. Lausunnossa kiinnitetään myös huomiota TE-keskusten ja kunnan välisen työnjaon epämääräisyyteen, turhan usein muotoiluna on vain yleisesti ”kunta tai TE-toimisto”. Lausunnossa todetaan Osallisena Suomessa -kokeilusta, että kokeilun pyrkimys selkeyttää ja yhdenmukaistaa maahanmuuttajien palveluprosesseja on hyvä. Toimiston mukaan pyrkimyksen toteutustapa ehdotetun kokeilun muodossa on kuitenkin ongelmallinen. Rajatulla alueella sovellettavan pitkäkestoinen kokeilu ei toimiston mukaan ole tarkoituksenmukainen tapa toteuttaa tarvittavaa palvelujen kehittämistä ja eri tahojen tehtävien ja vastuunjaon selkeyttämistä. Lausunnossa todetaan myös, että kokeilua koskevat säännökset ovat monelta osin epämääräisiä ja täsmentymättömiä. Lopuksi toimisto tuo esille kokeilun vaatimat resurssit. Toimisto ei koe kykenevänsä osallistumaan useisiin päällekkäisiin kehittämishankkeisiin nykyisillä resursseilla.

Joensuun työ- ja elinkeinotoimisto pitää kotouttamislain uudistamista tervetulleena. Toimiston mukaan lain tavoitteena tulisi olla mahdollisimman nopea maahanmuuttajien kotouttaminen Suomeen. Lausunnossa tähdennetään yhteistyön ja vastuiden täsmentämistä lakiesityksessä. Toimisto tuo esille lakiesityksen esittämien uusien tehtävien vaatimat resurssit. Toimisto arvioi, että uusi laki tulisi lisäämään henkilöresurssien tarvetta entisestään. Lopuksi lausunnossa todetaan, että maahanmuutolla on suuri rooli riittävän työvoiman turvaamisessa tulevaisuudessa. Lakiesityksellä tulee toimiston mukaan olemaan kokonaisuuden kannalta äärimmäisen suuri merkitys.

Jyväskylän työ- ja elinkeinotoimisto katsoo, että kotouttamislain uudistushanke on luomassa uutta palveluprosessia ja maahanmuuttajalle entistä aktiivisempaa roolia omassa kotoutumisessaan. Lisäksi lausunnon mukaan lainsäädännön kautta pyritään luomaan puitteita kunnan ja työ- ja elinkeinohallinnon välisen yhteistyön syventämiselle. Käytännön työtä koskien TE-toimisto lausuu, että alkukartoituksen ja kotoutumissuunnitelman yhteensovittamista olisi selkeytettävä ja kotoutumiskoulutukseen liittyvät haasteet ratkaistava. Lausuntonsa lopuksi TE-toimisto toteaa, että mikäli TE-toimistoissa tällä hetkellä tehtävää työtä tuettaisiin asianmukaisilla määrärahoilla, kotouttamisprosessi tehostuisi ja maahanmuuttajien työllistyminen paranisi ratkaisevasti. Lakiehdotukseen liittyvät muutokset sisältävät vakavan riskin tämän kotouttamisprosessin hidastumisesta ja sen kehittymisestä entistä vaikeammin hallittavaksi niin viranomaisen kuin maahanmuuttajankin näkökulmasta.

Kuopion työ- ja elinkeinotoimisto toteaa, että TE-toimistot kuormittuvat entistäkin enemmän, jos myös kaikki tilapäisen oleskeluluvan turvin Suomessa asuvat ulkomaalaiset kirjataan hakijoiksi ja heille annetaan kotouttamispalveluja ja toimenpiteisiin ohjausta. Kuopion TE-toimisto esittää, että kotoutumisaika alkaisi kotoutumissuunnitelman laatimisesta eikä kotikunnan kirjaamisesta väestötietojärjestelmään. Lisäksi lausunnossa todetaan, että luku- ja kirjoitustaidottomien henkilöiden asema Kuopiossa heikkenee, jos omaehtoisen koulutuksen rinnastaminen työvoimakoulutukseen olisi mahdollista vain 24 kuukauden ajan.

Mikkelin työ- ja elinkeinotoimisto pitää annettua luonnosta hyvänä. Lausunnossa kuitenkin painotetaan riittävien resurssien varaamista valtion kotouttamispolitiikan toteuttamiseen myös paikallistasolla. Määräaikaisten kotouttamisprojektien hyvien käytäntöjen tuleminen viranomaistyöksi tulisi varmistaa. TE-toimistojen osallistuminen kotoutumissuunnitelmien ja -ohjelmien laatimiseen on taattava. Myös elinkeinoelämän sitouttaminen on lausunnon mukaan tärkeää.

Rovaniemen työ- ja elinkeinotoimisto tuo esille työharjoittelun ja työelämävalmennuksen lyhenemisen 12 kuukauteen, joka on heikentänyt maahanmuuttajien tilannetta. Toimisto toivoo, että maahanmuuttajille mahdollistettaisiin pidempi työharjoittelu, esimerkiksi 18 kuukautta. Lausunnossa kiitetään esityksessä kunnan roolin vahvistamista sekä kunnan ja TE-toimiston välisen työnjaon selkiyttämistä. Lopuksi toimisto toivoo, että mahdollisesta laista tulisi saataville selkeät soveltamisohjeet.

Tampereen työ- ja elinkeinotoimisto pitää esitettyjä lakimuutoksia tarpeellisina ja toimintakenttää selkeyttävinä. Toimisto toivoo, että kuntien osuutta vastuunkannossa ja toimien toteuttajan korostettaisiin. Lausunnossa esitetään huoli siitä, kuinka TE-toimistot voivat vastata lain mahdollisen muutoksen myötä kasvaviin asiakasmääriin tuottavuusohjelman vaatimusten paineessa. Toimiston mukaan myös palvelujen laadun takaaminen lain muutoksen yhteydessä tulee aiheuttamaan haasteita.

Turun työ- ja elinkeinotoimisto tuo esille huolensa resurssien riittävyydestä kaavailtuihin velvollisuuksiin. Toimisto kiinnittää huomionsa siihen, että maassa pitempään ollut kielitaidoton voi olla kielikurssin tarpeessa, mutta ilman kotoutumissuunnitelmaa hän olisi resursseja jaettaessa näkymätön. Toimisto esittää, että työssä olevat voitaisiin mainita laissa omana ryhmänään, jolle tarjotaan tietyt palvelut, esimerkiksi työelämän suomen kielen opetus, yhteiskunnallisen tietouden opetus sekä tulkkauspalvelut. 

Vantaan työ- ja elinkeinotoimisto toivoo, että esityksen sisältö rakennettaisiin kohtuullisen väljäksi, jotta paikallinen toteutus ja toimintamuodot mahdollistuisivat. Toimisto toteaa, että sen toiminnan kannalta toiminnan pusertaminen vuosittaisiin budjettikehyksiin hankaloittaisi pitkäkestoisen toiminnan suunnittelua ja toteutusta. Lausunnossa kannatetaan paikallistason kotouttamistoimenpiteiden vastuualueiden selkeyttämistä. Vastuualueiden selkeyttämisellä saavutetaan nopeat ja hallitut reaktiot maahanmuuton muutoksiin, lausunnossa todetaan.

Valtiovarainministeriö (VM) toteaa, että esityksellä on huomattavia vaikutuksia kunnallis- ja valtiontalouteen. VM edellyttää, että esityksen kunnallistaloudelliset vaikutukset arvioidaan esityksessä. Lisäksi VM toteaa perusteluissa tuotavan esille, että maahanmuuttajien sosiaali- ja terveyspalveluiden järjestäminen edellyttää noin 1,5-kertaista henkilöstöresurssia verrattuna kantaväestölle järjestettäviin palveluihin. Tässä yhteydessä VM huomauttaa, että valtionosuusperusteet ovat kuitenkin samat niin maahanmuuttajille kuin kantaväestöön kuuluville.

Väestörekisterikeskus kiinnittää huomiotaan luonnoksen yksityiskohtaisissa perusteluissa sivulla 60 esitettyyn kohtaan, jossa katsotaan tosiasiallisen Suomessa asumisen osoitukseksi esimerkiksi maahanmuuttajan rekisteröityminen väestötietojärjestelmään. Väestörekisterikeskus tuo ilmi eri tilanteita joissa maahanmuuttajaa ei ole rekisteröity väestörekisteriin lainkaan, tai hänelle ei ole merkitty asuinpaikkaa. Väestörekisterikeskuksen mukaan ulkomaalaislain 51 § perusteella tilapäisen oleskeluluvan saaneita ei välttämättä merkitä väestörekisteriin edes maassa tilapäisenä asuvina. Lausunnossa todetaan, että yleisesti ei voida antaa mitään takeita siitä, että ulkomaan kansalainen voidaan rekisteröidä väestötietojärjestelmään tai että hän tulisi saamaan kotikunnan. Maistraatti ratkaisee tapauskohtaisesti täyttyvätkö rekisteröinnin edellytykset, lausunnossa jatketaan. Väestörekisterikeskus toteaa, että perusteluissa on myös esitetty, että tapauskohtaisesti tulisi harkita voitaisiinko ulkomaalaisen ilmoittama poste restante-osoite katsoa osoitukseksi henkilön asumisesta Suomessa. Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan vain harva maistraatti katsoo poste restante-osoitteen yksistään riittävän kotikuntamerkintään. Väestörekisterikeskus esittääkin harkittavaksi, että ajankohta mm. oikeudelle kotoutumissuunnitelmaan tai kotouttamiskorvaukselle määriteltäisiin jonkin muun ajankohdan mukaan kuin väestötietojärjestelmään merkityn ensimmäisen kotikunnan mukaan. Tällainen ajankohta voisi olla henkilön ensimmäisen oleskelulupapäätöksen myöntämisajankohta. Yhtenäisyys tässä asiassa edistäisi ulkomaalaisten yhdenvertaista kohtelua, Väestörekisterikeskus päättää.

Ympäristöministeriö (YM) pitää sovellusalan laajentamista kannatettavana. Lisäksi YM toteaa, että kotouttamisen alkuvaiheen palveluilla on keskeinen merkitys kotoutumisen onnistumisessa. Tämän vuoksi alkuvaiheen palveluiden selkeyteen ja saatavuuteen sekä riittävien resurssien kohdentamiseen on kiinnitettävä erityistä huomiota. Lisäksi YM nostaa esille työvoiman ulkopuolella olevien maahanmuuttajien sosiaalisen vahvistamisen. Ministeriöiden välistä yhteistyöelintä YM pitää kannatettavana.

Aluehallintovirastot

Etelä-Suomen aluehallintovirasto toteaa, ettei lakiehdotus muuta aluehallintoviraston tehtäviä nykyiseen kotouttamislakiin verrattuna. Virasto pitää erittäin tavoiteltavana ehdotuksessa esitettyä kotouttamisen painottumista alkuvaiheen toimintaan. Virasto kiittää myös ehdotuksen soveltamisalan laajentamista. Lausunnossa painotetaan maahanmuuttajalasten oikeuksia, joiden tulisi viraston mukaan olla samat kuin Suomen kansalaisuuden omaavilla. Lopuksi virasto ihmettelee sitä, että resursseja ohjataan Osallisena Suomessa -kokeiluun. Lausunnossa todetaan, että varat voitaisiin ohjata suoraan lain toimeenpanoon, kuntien vaikeudet kun pitkälti johtuvat resurssien puutteesta.

Lapin aluehallintovirasto toteaa, että lakiesityksen yleisperusteluissa esitetty valtionhallinnon tuottavuusohjelmasta johtuva henkilöstöresurssien ja aluehallinnon viranomaisten tähänastisen keskinäisen yhteistyön tilannekuva on realistinen. Virasto toteaa, että säädettäväksi ehdotettujen tehtävien toimeenpano edellyttää resursointia ja alueellisten viranomaisten yhteistyötä.

Lounais-Suomen aluehallintovirasto kannattaa kotoutumisen näkemistä prosessina, jonka onnistumiseen panostetaan välittömästi jo alkuvaiheessa. Virasto katsoo, että esitys selkeyttää ja turvaa maahanmuuttajalasten ja -nuorten asemaa, erityisesti vailla huoltajaa maahan saapuneiden osalta. 

Länsi- ja Sisä-Suomen aluehallintovirasto pitää lain uudistamisesitystä sisällöltään ja ajankohdaltaan hyvänä. Lausunnossa todetaan, että onnistunut kotouttaminen edellyttää monialaisen viranomaisyhteistyön toimivuutta ja saumatonta yhteistyötä kaikilla hallinnon tasoilla. Virasto toivoo kiinnitettävän erityistä huomiota suomen, ruotsin ja omakielisten opettajien koulutukseen ja lisäpätevöitymiseen.

Kunnat

Kuntaliitto näkee kotouttamislain uudistamisen tarpeelliseksi, jotta maahanmuuttajien kotoutumista ja työllistymistä voidaan tukea tehokkaasti, jotta viranomaisten tehtävänjako selkeytyisi ja jotta kotouttamiseen osoitettaisiin tarvittavat voimavarat kullekin toimijataholle. Kuntaliiton mukaan uuden kotoutumislain voimaantulo edellyttääkin selkeää lisärahoitusta eri toimijoille. Lausunnon mukaan lakiin olisi otettava säännös, jolla valtion kustannusten korvaaminen kytkettäisiin selvästi kustannusten tasoon. Perusteluissa olisi arvioitava lakiesitystä suhteessa kuntien itsehallinnon suojaa koskevaan perustuslain 121 §:ään. Kuntien ja TE-toimistojen lisääntyvät tehtävät olisi korvattava täysimääräisesti valtion varoista, koska nykyisessä taloustilanteessa uusien lakisääteisten tehtävien hoitaminen olisi erittäin vaikeaa. Kuntien voimavarojen on rahoitusperiaatteen mukaan oltava riittävät suhteessa niiden lakisääteisiin tehtäviin. Aikuisten maahanmuuttajien kotouttamisen olisi Kuntaliiton mukaan oltava selkeästi TE-toimistojen vastuulla, jotta kotouttamisen työelämälähtöisyys voidaan varmistaa.

Espoon kaupunki pitää soveltamisalan laajentamista tervetulleena. Kaupunki kuitenkin katsoo, ettei soveltamisalan laajennus uudista voimakkaasti voimassaolevan lain ulkopuolelle jääneiden maahanmuuttajien asemaa. Lausunnossa todetaan, että kuntien velvoitteiden lisääminen on tarpeetonta, mikäli toimenpiteiden resursointia ei ratkaista. Kaupunki pitää viranomaisten työnjakoa esityksessä epäselvänä. Lausunnossa tuodaan esille, että suuri kotouttamisen ongelma on ministeriöiden välisen koordinaation ja vastuunkannon puute. Esimerkiksi kaupunki antaa peruskoulunsa päättäneet nuoret, joiden opiskeluvalmiudet eivät riitä opintojen jatkamiseen. Kaupungin mukaan lakiesityksessä ratkaisuksi kaavaillaan yksilöllisiä kotoutumissuunnitelmia sekä suppeaa kokeilua, kun todellinen ratkaisu piilisi opetusministeriön koordinoimassa valtakunnallisessa ratkaisussa. Kaupunki toivoo, ettei lakiesityksestä saisi liian positiivista kuvaa pakolaisten ja kansainvälistä suojelua saaneiden kuntaan sijoittamisesta. Kuntiin sijoittuminen tapahtuu lausunnon mukaan pitkälti hallitsemattomasti ihmisten itsensä toimesta, jolloin vaarana on mm. vailla vakinaista asuntoa olevien maahanmuuttajien määrän kasvu. Tähän tilanteeseen tulisi kaupungin mukaan puuttua. Lausunnossa toivotaan myös, että esityksen laatimisessa kiinnitettäisiin erityisesti huomiota siihen, kuinka se sopii yhteen kunnallisen itsehallinnon periaatteiden kanssa. Esityksessä mainituissa tietojen siirroissa viranomaisten välillä tulisi myös ottaa vakavasti huomioon salassapitosäädökset sekä tietosuojalaki. Lopuksi kaupunki kritisoi Osallisena Suomessa -kokeilua. Kaupungin mukaan kokonaisuudistuksen tulisi kehittää ja selkeyttää kotoutumista edistävien palveluiden tarjoamisen säädöspohjaa pitkäjänteisesti, eikä lyhytkestoisilla projekteilla.

Helsingin kaupunki toteaa, että turvapaikanhakijoiden vastaanottoa koskeva esitys olisi ollut hyvä olla saatavilla samanaikaisesti kotoutumislain kanssa. Kaupunki kannattaa lain soveltamisalan laajentamista. Soveltamisalan laajentaminen merkitsee kuitenkin kasvavia kustannuksia, jotka valtion tulisi korvata. Lausunnossa todetaan, että esityksessä viranomaisten velvollisuudet ja työnjako jäävät useissa kohdissa epäselviksi. Kaupunki esittää myös, että esityksessä mainittujen viranomaisten välisten tiedonsiirtojen suhdetta salassapitosäädöksiin tulisi tarkentaa.

Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri kiinnittää lausunnossaan huomiota pakolaisten sekä kansainvälistä suojelua saaneiden erillisten kustannusten korvaamiseen. HUSin mukaan kotouttamislain mukaiset kustannusten korvaukset eivät välttämättä ohjaudu sinne, missä maahanmuuttajat lopulta käyttävät julkisia palveluja. Tämä kysymys näyttäytyy erityisesti pääkaupunkiseudulla, jonne monet maahanmuuttajat aikaa myöten asettuvat. HUS toteaa myös, että lakiesitykseen tulisi selvästi kirjata kenen vastuulla on huomioida kotouttamissuunnittelussa maahanmuuttajien tarvitsemat erikoissairaanhoidon palvelut, jotka poikkeavat valtaväestön tarpeista.

Hämeenlinnan kaupunki toteaa, että esityksen työnjako kuntien sekä työ- ja elinkeinotoimistojen välillä jää epäselväksi ja kaupunki toivookin tähän tarkennusta. Kaupunki toivoo kunnille ja TE-toimistoille osoitettujen uusien tehtävien hoitoon lisää resursseja. Näiden uusien tehtävien rahoitus tulisi tapahtua täysimääräisesti valtion varoista. Kaupunki tuo esille myös kulttuurientuntemuksen merkityksen kotouttamisprosessissa, vain harvalla organisaatiolla on sitä riittävästi kaupungin kokemuksen mukaan. Kaupunki toivoo painotusta lapsen edulle suunniteltaessa ja toimeenpantaessa kotoutumistoimia.

Joensuun kaupungin mukaan lakiehdotuksessa on selvitetty hyvin kunnan kotouttamispolitiikka ja kotoutumista edistävät toimenpiteet paikallistasolla. Kaupungin mukaan luonnoksessa on selkeästi mainittu kunnan tehtävät ja paikallistason monialaisen yhteistyön merkitys. Kaupunki jatkaa, että vaikka lain tavoitteet ovat hyviä, niiden toteuttaminen vaatisivat huomattavasti lisää resursseja useille toimijoille.

Kajaanin kaupunki toivoo, että uusien kuntia ja TE-toimistoja velvoittavien toimenpiteiden vastineeksi olisi varmistettava riittävä resursointi, jotta kotoutuminen tapahtuisi tavoitteiden mukaisesti.

Kouvolan kaupunki näkee lakiuudistuksen tarpeellisena ja hallittua maahanmuuttoa tukevana. Lausunnossa todetaan, että koska kuntien vastuita kotouttamistoiminnassa laajennetaan, tulisi laskennallisten korvausten tasosta säätää samanaikaisesti lain voimaansaattamisen kanssa.

Kuopion kaupunki pitää tärkeänä, että kotoutumislakia uudistetaan. Kaupungin mielestä erityisen positiivista on etnisten suhteiden vaalimisen merkityksen esiin tuominen esityksessä. Kaupunki toivoo, että Kuntaliiton lausunto otetaan huomioon. Erityisen tärkeäksi kaupunki näkee resurssien riittävyyden sekä valtion ja kuntien välisen kustannusjaon selkeyttämisen. Lausunnossa tuodaan esille pienten kuntien haasteet kotoutumisasioidensa kehittämisessä. Kaupunki toivookin, että maakuntaliiton roolia vahvistettaisiin pienten kuntien tukemisessa. Kaupungin mukaan työperusteinen maahanmuutto jää luonnoksessa vähälle huomiolle ja yrittäjyys on sivuutettu lähes kokonaan. Myös sähköisen tiedottamisen tarkastelu ja valtakunnallisten palvelujen kehittäminen jää luonnoksessa vähäiselle huomiolle. Kaupungilla on hyviä kokemuksia infopankki-sivustoista, mutta toivoisi että palveluiden rahoitus saatettaisiin kestävälle pohjalle. Lopuksi lausunnossa toivotaan, että maahanmuuttajien kotoutumispalveluiden kustannusseurantaa sekä kuntien välistä seurantaa kehitettäisiin.

Lahden kaupunki pitää kotouttamislain uudistamista tarpeellisena. Kaupungin mukaan esityksessä on huomioitu monta kaupungille oleellista seikkaa, kuten maahanmuuttajien eriarvoinen aseman riippuen maahanmuuton syystä sekä haavoittuvassa asemassa olevien pakolaisten erityistuen tarpeen. Lausunnossa todetaan, ettei esityksessä ole kuitenkaan osoitettu tarpeeksi lisäresursseja tavoitteiden toteuttamiseen. Nykyisessä taloustilanteessa kaupungin on erittäin vaikea ottaa huolehtiakseen lain edellyttämistä tehtävistä, lausunto päättää.

Närpiön kaupunki pitää esitystä suurena edistysaskeleena. Lausunnossa nähdään positiivisena lain soveltamisalan laajentaminen. Soveltamisalan laajentamisella vastataan hyvin muuttuneeseen maahanmuuton rakenteeseen ja samalla valmistaudutaan työperäisen maahanmuuton kasvavaan merkitykseen. Kaupunki näkee positiivisena sen, että viranomaisten yhteistyötä kasvatetaan ja vastuita selkeytetään. Lausunnossa toivotaan, että pyydettäessä lausuntoa lakiesityksen luonnoksesta, olisi esityksestä olemassa myös ruotsinkielinen versio.

Oulun kaupunki pitää merkittävänä ja kotoutumisen vaikuttavuutta kohentavana kotouttamistoiminnan työnjaon täsmentämistä. Kaupungin mukaan alkukartoituksen aloittamishetken määrittely on tärkeää, mutta yhtä tärkeää olisi määritellä se aika, minkä alkukartoituksen tekeminen saa kestää. Kaupunki painottaa sen merkitystä, että maahanmuuttaja pääsisi kotouttamistoimenpiteiden piiriin mahdollisimman nopeasti alkukartoituksen jälkeen.

Porin kaupunki pitää kotouttamislain kokonaisuudistusta ajankohtaisena ja tarpeellisena. Kaupunki kuitenkin katsoo, että lain tuomat uudet velvoitteet vaativat myös rahoitusta valtion varoin. Ilman resursointia lain toimeenpano ja seuranta on mahdotonta toteuttaa, kaupunki toteaa.

Rovaniemen kaupunki kannattaa lain selventämistä vastuunjaon osalta. Kaupungin mukaan on perusteltua ottaa laissa huomioon toimintaympäristön muutokset kotoutumisen edistämiseksi, tämä pitää sisällään sen tunnustamisen, että maahanmuuttajat ovat osaamiseltaan ja taustoiltaan heterogeeninen ryhmä. Lausunnon mukaan ratkaisevaa kotoutumisen onnistumisen kannalta on valtion ja kuntien sekä järjestöjen yhteistyön tehostaminen hallintorajat ylittävin toimin. Kaupunki kokee kotoutumisen edellytykseksi alkuvaiheen toimintakokonaisuuksien kehittämisen niin, että siihen nivotaan jo alkuvaiheessa työelämävalmiuksien kehittäminen sekä erilaisten yksilöllisten polkujen luominen vastaamaan maahanmuuttajan palvelutarvetta.

Seinäjoen kaupunki toteaa, että laki parantaisi erityisesti maahanmuuttajien asemaa ja edellyttäisi monialaista yhteistyötä paikallistasolla. Tämä ei sinänsä ole uusi asia, mutta se asettaa entistä enemmän vaatimuksia yhteistyölle ja yhteiselle tahdolle toimia. Seinäjoen kaupungin mukaan TE-toimistojen rooli on merkityksellinen, ja valtion tuottavuusohjelman tuomat paineet vaikuttavat käytettävissä oleviin resursseihin. Lakiehdotus suuntaa kuntia tekemään pitkäjänteisempää maahanmuuttotyötä, mutta se voi nousta myös esteeksi, jos kunta ei voi resurssien puolesta toteuttaa tehtävän vaatimia toimia.

Tampereen kaupunki pitää kotouttamislain uudistamista tarpeellisena viranomaisen tehtäväjaon selkiyttämiseksi sekä tarpeellisten määrärahojen osoittamisen vuoksi. Kaupunki katsoo, ettei luonnos kuitenkaan selkiytä nykyistä tilannetta näiltä osin. Lausunnossa kannatetaan soveltamisalan laajentamista, mutta samalla tähdennetään sen tärkeyttä, että valtio korvaa aiheutuneet kustannukset täysimääräisesti. Kaupunki toteaa, että valtion ja kuntien välisestä kustannustenjaosta on säädettävä lain tasolla, eikä esimerkiksi valtioneuvoston asetuksella. 

Vaasan kaupunki näkee kotouttamislain kokonaisuudistuksen tärkeänä ja tarpeellisena. Lausunnossa todetaan, että kotouttaminen on pääsääntöisesti onnistunut hyvin. Erityisenä huolena kaupungilla on kuitenkin maahanmuuttajien työttömyys. 

Vantaan kaupunki näkee lakiesityksen tavoitteet positiivisina. Kaupunki toivoo, että kotoutumista ja turvapaikanhakijoiden vastaanottoa koskevat lait olisivat olleet tarkasteltavissa samanaikaisesti. Lausunnossa kiitetään kotoutumisen jaottelemista kolmitasoiseksi prosessiksi, jossa perustiedon jakaminen, alkukartoitus sekä kotoutumissuunnitelmat seuraavat toisiaan. Kaupunki kiittää soveltamisalan laajentamista, mutta huomauttaa kasvavien asiakasmäärien merkitsevän lisäresurssien tarvetta. Lopuksi kaupunki haluaa tuoda esille huolensa valtion alaisten tahojen tarjoamien kotouttamispalvelujen riittämättömyyden sekä eri viranomaisten puutteellisen ohjauksen ja neuvonnan toimialaansa liittyvissä asioissa. Kaupunki suosittelee Osallisena Suomessa -kokeilun erottamista kokonaisuudessaan lakitekstistä.

Työmarkkinajärjestöt

Akava ry toteaa, että esityksessä on monia oikean suuntaisia linjauksia. Akava huomioi, että esitys toisi kunnille lisävelvoitteita ja kustannuksia, joiden toimeenpanon toteutuminen edellyttäisi riittävien resurssien turvaamista. Lausunnossa todetaan, että maahanmuuttajille ei ole tarpeen rakentaa täysin erillisiä polkuja ja järjestelmiä, vaan räätälöidyt toimenpiteet on toteutettava nykyisten rakenteiden sisällä eriytymisen ja byrokratian välttämiseksi. Akava hämmästelee miksi korkeasti koulutettujen pätevöittämis- ja täydennyskoulutuksesta ei esityksessä edelleenkään säädettäisi. Akava kannattaa esityksessä kaavailtua arvioinnin upottamista kaikkeen toimintaan. Myös yhteistyön ja velvoitteiden selkeyttäminen ovat hyviä tavoitteita, lausunnossa sanotaan.

Elinkeinoelämän keskusliitto katsoo, että esitys on pääosin perusteltu ja kannatettava, joskin kiireellä laadittu. Keskusliiton mukaan esitys ei ratkaise nykyisen lain keskeistä ongelmaa eli viranomaisten kehnoa yhteistyötä. Keskusliitto toivoo, että vastuiden ja resurssien jakoa selkiytettäisiin edelleen. Lausunnossa pidetään huolestuttavana, että uudistuksessa mainitut toimenpiteet riippuvat täysin viranomaisharkinnasta ja käytettävistä resursseista. Keskusliiton mukaan uudistusta ei ole mahdollista toteuttaa osoittamatta lisäresursseja. Osallisena Suomessa -kokeiluun varatut varat tulisikin osoittaa itse kotouttamistyöhön jälleen uuden hankkeen sijasta. Lopuksi lausunnossa toivottaisiin työmarkkinajärjestöille mahdollisuutta osallistua valtakunnan tasolla kotouttamisen edistämiseen esimerkiksi neuvottelukunnan muodossa. Tästä tulisi säätää laissa.

Kunnallinen työmarkkinalaitos yhtyy Kuntaliiton lausuntoon eikä anna erillistä lausuntoa.

Opetusalan ammattijärjestö (OAJ) katsoo, että nykyisin voimassa oleva kotouttamislaki on osoittautunut monelta osin puutteelliseksi, ja nyt on aika tehdä konkreettisia toimia asian suhteen. OAJ katsoo, että kotouttamisen sijasta tulisi puhua kotouttamisen aktiivisesta edistämisestä. OAJ pitää valtiovallan aktiivitoimia maahanmuuttajien kielen opetuksen, työllistämisen edistämisen ja syrjäytymisen ehkäisemisen suhteen ensiarvoisen tärkeänä. OAJ pitää tervetulleena ehdotusta, jonka mukaan kotouttamissuunnitelma tehtäisiin koko perheelle. Lausunnossa huomautetaan, että voimavarojen puute on vaikeuttanut nykyisten lakien toimeenpanoa, ja nyt kustannusvaikutukset sekä kuntien ja TE-toimistojen virkamiesten osaaminen olisi selvitettävä. OAJ:n mukaan kotimaisten kielten opettaminen on välttämätöntä ja järjestö muistuttaa, että kotouttamiskoulutuksen pitää olla julkisen valvonnan alaisten oppilaitosten tuottamaa ja pätevien opettajien toteuttamaa. Maahanmuuttajille suunnatun koulutuksen toteuttaminen nykyisten rakenteiden sisällä estää OAJ:n näkemyksen mukaan lokeroitumista.

SAK ry, STTK ry ja PAM ry kiittävät esityksen perusteluiden perinpohjaisuutta. Ammattiyhdistykset pitävät esityksen ongelmana vähäistä huomiota työperäisen maahanmuuton analyysiin. Työperäisten maahanmuuttajien palveluihin tulisi kiinnittää esityksessä enemmän huomiota sekä resursseja. Ammattiyhdistykset toivovat, että esityksessä selvennettäisiin vielä viranomaisten välistä työnjakoa, niin ettei väliinputoajaryhmiä syntyisi. Lausunnossa toivotaan myös, että esitykseen kirjattaisiin tapa työmarkkinajärjestöille osallistua kotouttamisen edistämiseen valtakunnan tasolla. Lopuksi Ammattiyhdistykset toivovat, ettei Osallisena Suomessa -kokeilu söisi resursseja varsinaiselta kotouttamistoiminnalta, varsinkaan kun kokeilu ei vaikuta kustannustehokkaalta. 

Muut järjestöt ja tahot

Allianssi ry toteaa, että esityksen teemat, kuten kotoutumisen kaksisuuntaisuus sekä ymmärrys eri maahanmuuttoperustein tulevien henkilöiden yksilöllisistä tarpeista, ovat erittäin tärkeitä. Allianssi pitää erinomaisena, että laissa on kiinnitetty erityistä huomiota lasten ja nuorten kotoutumiseen. Lausunnossa toivotaan, että esityksen perusteluissa käsitelty rasismin ja syrjinnän teemat tulisivat näkyä laissa ja sen perusteluissa konkreettisesti rasisminvastaisuutena sekä rasismia ja syrjintää kokeneiden maahanmuuttajien tukipalveluina. Allianssi toivoo, että lain eri pykälissä avattaisiin sitä, mitä kuntien hallintokuntia tai viranomaisia kyseisen pykälän noudattaminen erityisesti velvoittaa. Lopuksi lausunnossa todetaan, että esityksen toimenpiteiden toteuttamista ja seurantaa varten tarvitaan lisää resursseja sekä viranomaisille suunnattua koulutusta ja tiedotusta. 

Amiedu pitää erittäin tärkeinä lain tavoitteita maahanmuuttajien osallisuuden ja vaikutusmahdollisuuksien sekä kaksisuuntaisen kotouttamisen edistämiseksi. Amiedu kannattaa eri maahanmuuttajien tasavertaisen kohtelun periaatetta. Lausunnossa tähdennetään kielitaidon, yhteiskunnallisen perustiedon sekä työelämälähtöisyyden merkitystä. Amiedu toivoo, että maahanmuuttajatyössä toimivien opettajien täydennyskoulutuksesta pidettäisiin huolta. 

Ammattikorkeakoulujen rehtorineuvosto ry pitää lakiesitystä kattavana. Neuvosto toteaa, että esitys korjaa monin tavoin nykyisen kotouttamislain heikkoja puolia. Neuvosto pitää merkittävänä uudistuksena, että esitys käsittelee ainoastaan kotoutumiseen liittyviä asioita, ja että turvapaikanhakuun liittyvä lainsäädäntö tulisi erillisenä. Neuvoston mukaan esitys antaa hyvät mahdollisuudet maahanmuuttajien nykyisten kotoutumistoimenpiteiden kehittämiseen ja pitkäjänteisempään suunnitteluun. Lausunnossa painotetaan alkuvaiheen kotoutumisen merkitystä ja neuvosto pitääkin tärkeänä erilaisten koulutusmahdollisuuksien tarjoamisen mahdollisimman varhain. Neuvosto kiittää Osallisena Suomessa -kokeilua, mutta painottaa riittävien resurssien merkitystä tuloksien saavuttamisessa.

Axxell Utbildning Ab pitää esitystä kattavana, monipuolisena, asiantuntevana ja maahanmuuttajan tarpeet huomioivana. Yhtiö kannattaa lain soveltamisalan laajentamista. Lausunnossa kysytään, mihin ja miten Osallisena Suomessa -kokeilussa saavutettuja tuloksia verrataan ja kuinka uudet koulutusmuodot on tarkoitus valtavirtaistaa. Yhtiölle jäi myös epäselväksi minkä takia hankkeesta on tarkoitus säätää lailla. 

Etnisten suhteiden ja kansainvälisen muuttoliikkeen tutkimuksen seura (ETMU ry) katsoo, että jo lakiehdotuksen nimen valinnassa näkyvät uudistuksen kannatettavat ja hyvät tavoitteet. Kokonaisuudessaan ETMU pitää esitystä yleis- ja yksityiskohtaisine perusteluineen kattavana ja monipuolisena kokonaisuutena. Iloinen asia on esityksen maininnat tutkimuksen edistämisestä ja tutkimustulosten hyödyntämisestä politiikka- ja säädösvalmistelussa. Osallisena Suomessa-kokeilua pidetään kannatettavana. Yhdistys kuitenkin katsoo, että termiä ”maahanmuuttaja” olisi avattava tekstissä tarkemmin sekaannusten välttämiseksi.

Inkerikeskus ry pitää myönteisenä sitä, että kaikki maahanmuuttajat saisivat jatkossa perustietoa suomalaisesta yhteiskunnasta, oikeuksista ja velvollisuuksista oleskeluluvan saamisen yhteydessä. Lisäksi yhdistys pitää hyvänä puolena sitä, että uudistuksen tavoitteena on saada nykyistä useampi maahanmuuttaja kotoutumista edistävien palveluiden piiriin.

Joensuun seudun monikulttuurisuusyhdistys ry näkee kannatettavana, että kotouttamislakia laajennettaisiin koskemaan muitakin, kuin edellisessä laissa mainittuja ryhmiä. Yhdistyksen mukaan esityksessä ei vieläkään täyty ajatus siitä, että kaikki maahanmuuttajat maahantuloperusteesta riippumatta saisivat tukea kotoutumiseensa. Yhdistys kritisoi lausuntokierroksen lyhyttä kestoa. Yhdistyksen mukaan lyhyt lausuntoaika heikentää maahanmuuttajien edustajien mahdollisuuksia ottaa kantaa esityksen sisältöön, etenkin kun esitys on kirjoitettu vaikealla viranomaiskielellä.

Kansalaisopistojen liitto toivoo, että esitystä valmisteltaessa huomioidaan se, että kansalaisopistoille taataan edellytykset tarjota korkealaatuista omaehtoista koulutusta maahanmuuttajille tarvittaessa kaikkialla Suomessa. Liitto esittää, että kustannusten korvauksista säädettäessä otettaisiin huomioon se, että kaikille omaehtoista koulutusta järjestäville tahoille taataan tarvittaessa riittävät resurssit koulutuksen järjestämiseen. Liitto toivoo, että kansalaisopistojen rooli maahanmuuttajakoulutuksen tarjoajana voi edelleen vahvistua.

Keskuskauppakamari kannattaa esityksen yleistä tavoitetta, että maahanmuuttajien osallisuutta yhteiskunnassa tuetaan. Keskuskauppakamari tuo esille sen tärkeyden, ettei maahanmuuttajien osaamista tuhlattaisi, vaan pyrittäisiin siihen, että maahanmuuttajat työllistyisivät osaamistaan ja ammattitaitoaan vastaaviin töihin. Tämä vaatisi kuitenkin osaamiskartoitukseen perustuvaa ammatillista ja täydentävää koulutusta sekä pitkien odotusaikojen välttämistä koulutukseen pääsyssä. Lausunnossa kiitetään esitykseen kirjattua Osallisena Suomessa -kokeilua. Keskuskauppakamari kuitenkin huomioi, että kokeilu antaa mukana oleville kunnille melko paljon liikkumatilaa, mikä voi osittain heikentää kokeilun tuloksia. Keskuskauppakamari kiittää sitä, että kokeilu pyrkii laajentamaan kotouttamiskoulutukseen osallistuvien maahanmuuttajien kohderyhmää. Lausunnossa kuitenkin toivotaan, ettei kokeilussa ja Euroopan sosiaalirahaston tuella etenevissä hankkeissa tehtäisi päällekkäistä työtä. 

Kuurojen liitto ry. pitää erinomaisena lähtökohtana sitä, että lakiehdotus kotoutumisen edistämisestä korostaa sekä kieli- ja kulttuurinäkökulmaa että erityisryhmien tarpeiden huomioon ottamista. Liitto ehdottaa, että lakiehdotukseen sisällytettäisiin velvoite erillisestä kotoutumisohjelmasta kuurojen maahanmuuttajien tarpeisiin. Liiton mukaan kotoutumisprosessin läpivienti ei onnistu alue- ja kuntatasolla kuurojen maahanmuuttajien osalta, koska tähän liittyvät kysymykset vaativat syvää ammattitaitoa. Kuurojen liitto myös ehdottaa, että suomen ja ruotsin kielen opetuksen lisäksi laissa mainittaisiin suomalaisen ja suomenruotsalaisen viittomakielen opetus. Kuuroille maahanmuuttajille olisi lisäksi tarjottava viittomakielistä kotoutumiskoulutusta ja maksuton tulkkaus tarvittaessa.

Monika-Naiset liitto ry tuo esille lakiuudistuksen perusteluissa voimakkaasti esille nousevan kansalaisjärjestöjen tärkeän roolin kotoutumisen edistämisessä. Liitto tähdentää, ettei lakiesityksessä tai sen perusteluissa käy esille miten järjestöjen toiminta ja työpanos kotouttamislain toteuttamisessa aiotaan rahoittaa. Liitto kehottaakin valmistelijoita huomiomaan ja kirjaamaan esitykseen ne konkreettiset keinot, joilla järjestöjen osallistuminen kotouttamistoimintaan voidaan taata. Liitto toivoo, että lain perusteluissa mainitut thaimaalaiset naiset poistettaisiin erityisenä esimerkkinä haavoittuvassa asemassa olevana ryhmänä. Liiton mukaan tietyn ryhmän mainitseminen on syrjivää ja luo vääristyneen kuvan tilanteesta. Liitto toivoo, että perusteluissa huomioitaisiin maahanmuuttajanaisten tilanne laajemmin kuin yhden etnisen ryhmän kautta.

Monikulttuurinen lapsen etu -verkosto kiittää eri maahanmuuttoperustein tulevien henkilöiden kotoutumiseen liittyvien tarpeiden ja haasteiden huomioimista. Verkosto pitää erittäin tärkeänä sitä, että laissa on kiinnitetty huomiota maahanmuuttajalasten, -nuorten ja -perheiden kotoutumiseen. Lausunnossa toivotaan, että esityksen pykälissä avattaisiin sitä, mitä viranomaisia kyseisen pykälän noudattaminen erityisesti velvoittaa. Useissa pykälissä sanamuodot ovat liian väljiä, jolloin on vaarana jäädä epäselvyys siitä, velvoittaako pykälä toimintaan vai ei. Lopuksi verkosto haluaa painottaa toimenpiteiden toteuttamisen ja seurannan vaativan lisää resursseja sekä viranomaisille suunnattua koulutusta ja tiedotusta.

Monikulttuuriyhdistys Familia Club ry pitää lakiesityksen tavoitteita ja monia siihen sisältyviä esityksiä nykytilanteeseen verrattuna myönteisinä ja oikeansuuntaisina. Yhdistys pitää erityisen kannatettavana lain soveltamisalan laajentamista koskemaan kaikkia Suomessa asuvia maahanmuuttajia. Yhdistys painottaa riittävien resurssien merkitystä tavoitteiden toteutumisessa. Lausunnossa pidetään tärkeänä, että kotoutumistoimenpiteitä järjestettäisiin tarpeen mukaan, eikä niiden saamisen tulisi olla riippuvainen viranomaisen taloudellisesta tilanteesta. Lopuksi yhdistys tuo julki tukensa maahanmuuttajien omien yhdistysten ja muiden kansalaisjärjestöjen entistä aktiivisemmalle osallistamiselle kotoutumista edistävään toimintaan. 

Naisasialiitto Unioni ry toteaa, että kotoutumisen edistämiseen liittyy monia merkittäviä kysymyksiä sukupuolten tasa-arvon näkökulmasta. Unioni haluaa kiinnittää huomiota erityisesti maahanmuuttajanaisten tasa-arvoisten mahdollisuuksien ja osallistumisen tukemiseen kotoutumisen edistämistä koskevassa laissa. Lausunnossa esitetään, että esityksessä tulisi selkeämmin huomioida, että myös maahanmuuttajanaisilla on oikeus osallistua aktiivisina kansalaisina suomalaiseen yhteiskuntaan ja työelämään. Unioni esittää, että lakiin sisällytetään läpäisyperiaatteella perhevapaalla tai vastaavalla olevan kotouttamissuunnitelma. Unioni huomauttaa, että esityksestä tulisi pyytää lausuntoa kaikilta maahanmuuttajien järjestöiltä, sillä kotoutumisen edistämislain mukaan valtion tulee kannustaa maahanmuuttajia aktiivisuuteen. Lausunnossa pyydetään myös, että laki käännetään sen voimaan astumisen jälkeen englanniksi ja suurimpien maahanmuuttajaryhmien kielelle. 

Lastensuojelun Keskusliitto lausuu ensiksi lain valmisteluaikataulusta. Keskusliiton mukaan kokonaisuudistukseksi tarkoitettu hanke on kutistunut muutokseksi, jossa laki jaetaan kahtia ja pykäliä hieman tarkennetaan. Lausunnon mukaan valmistelun kiire näkyy luonnoksessa. Keskusliitto tähdentää, ettei lakipykäliä uudelleen järjestelemällä edesauteta ihmisten kotoutumista vieraaseen yhteiskuntaan, jollei kunnissa ole toimenpiteitä kotoutujille. Keskusliitto toivookin, että resurssit laissa mainittuihin toimenpiteisiin taattaisiin. Lausunnossa pidetään tärkeänä sitä, että lain henkilöpiiriä laajennetaan ottamalla tarvelähtöisyys tukitoimien perustaksi. Keskusliitto kuitenkin toivoo huolehdittavan siitä, että alkukartoitus ja kotoutumissuunnitelmat tehdään todella maahanmuuttajan tarpeista käsin, eikä kuntien tilanteen mukaan. Keskusliitto toivoo myös riittävää tehokkuutta lain toimeenpanon seurannassa, jottei kuntien välille muodostu eroja siinä, kuka katsotaan oikeutetuksi suunnitelmaan. Lopuksi Keskusliitto haluaa kiittää lasten ja perheiden tukemisen selkeää kirjaamista lakiin.

Pakolaisneuvonta ry pitää merkittävänä muutoksena uudistusta, jossa turvapaikanhakijat erotettaisiin kotouttamislain piiristä ja heihin kohdistuvat tukitoimenpiteet siirtyisivät vastaanottolain alaisuuteen. Pakolaisneuvonta olisikin toivonut, että lausujalla olisi ollut mahdollisuus verrata lakiehdotuksia keskenään. Lausunnossa todetaan, että esityksestä ei selviä, miten käytännössä turvataan kotouttamistoimenpiteiden jatkuminen katkeamatta turvapaikanhakijan siirtyessä vastaanottolain alaisuudesta kotouttamislain piiriin oleskeluluvan saamisen jälkeen. Pakolaisneuvonta toivoo otettavan esityksessä huomioon kielikoulutuksen haasteet, jotka liittyvät kielen oppimiseen aikuisena. Lopuksi lausunnossa toivotaan Osallisena Suomessa -hankkeen tarttuvan luku- ja kirjoitustaidottomien maahanmuuttajien koulutukseen liittyviin haasteisiin.

Ruotsinsuomalaisten Keskusliitto toivoo, että ruotsinsuomalaiset ja ulkosuomalaiset Suomeen muuttajat ja paluumuuttajat otettaisiin huomioon erityisryhmänä ja heidät mainittaisiin myös laissa. Keskusliitto toivoo myös, että heidät otettaisiin erityisryhmänä huomioon Suomen valtion kehittäessä työperäistä maahanmuuttopolitiikkaa.

Siirtolaisuusinstituutti toteaa, että kotoutumislain uudistus on todella ajankohtainen. Kaikkiaan kotouttamislain uudistus toteutuessaan lisää merkittävästi maahanmuuttajien kotoutumisedellytyksiä. Esityksen yleisperustelut on lausunnon mukaan kirjoitettu asiantuntevasti ja huolellisesti. Kuitenkin Siirtolaisuusinstituutti haluaa huomauttaa, että eräiltä osin esityksen tilastotiedot ovat vanhoja, kotouttamisohjelmiin liittyviä pullonkauloja ei ole selvitetty tarpeeksi, perusteluissa ja yleensäkin valmistelutyössä olisi pitänyt rohkeammin perehtyä ja omaksua muiden maiden ns. hyviä käytäntöjä ja kotouttamistyön alueellisia vastuuosapuolia ja niiden tehtäviä ei täsmällisesti määritellä. Lisäksi Siirtolaisuusinstituutti arvioi, että esityksessä kotoutumisen kaksisuuntaisuus ei toteudu maahanmuuttajan velvollisuuksien osalta, kunnille asetettuja strategisia velvoitteita ei täsmennetä riittävästi ja maahanmuuttaja-termin määrittelyssä kannattaisi ottaa käyttöön tarve-lähtökohta. Instituutti myös peräänkuuluttaa sitä, että kunnille olisi turvattava riittävät resurssit lain asettamien velvoitteiden toteuttamiseksi.

Suomen ammattikorkeakouluopiskelijakuntien liiton (SAMOK) mielestä kotouttamislain uudistus on pääsääntöisesti onnistunut. Uudistuksessa huomioidaan kiitettävästi yhteiskunnallisen toimintaympäristön muutos ja maahanmuuttajaryhmien heterogeenisuus. SAMOK pitää hyvänä lähtökohtana myös sitä, että kotouttamislaissa halutaan tukea maahanmuuttajien yhdenvertaisia mahdollisuuksia olla osa sosiaalista yhteisöä. SAMOK kiittää erityisesti opiskelijoiden huomioimista osana kotouttamislakia. Lausunnossa muistutetaan uuteen kulttuuriympäristöön sopeutumisen olevan kaksisuuntainen prosessi, joka vaatii yhteisöllisyyden edistämistä ja kontaktien lisäämistä eri kulttuuriryhmien välillä. SAMOK myös painottaa laaja-alaista yhteistyötä ja kestävää resurssipohjaa kotoutumislain toimeenpanon onnistumisessa.

Suomen ekumeeninen neuvosto kiittää kotoutumisen kaksisuuntaisuuden huomioonottamista esityksessä. Neuvosto huomauttaa, että esitykseen tulisi kirjata konkreettisia toimenpiteitä siihen, kuinka kaksisuuntaisuus saavutetaan ja kuinka suomalaista yhteiskuntaa haastetaan avautumaan monitaustaiselle väestölle. Neuvosto toivoo, että kotoutumiseen tarvittavat resurssit taattaisiin lain tasolla. Lausunnossa tuodaan esille asennekasvatuksen ja rasistisiin ilmiöihin tarttumisen suuri merkitys. Laissa tulisikin säätää konkreettisia kuntatason toimenpiteitä rasismin ehkäisemiseksi. Neuvosto myös toivoo, että kotouttamisen pitkäjänteisyys ja maahanmuuttajien erilaiset taustat otettaisiin huomioon. Erityisesti neuvosto kantaa huolta puolisonsa kanssa maahan tulleista äideistä, jotka ovat suuressa syrjäytymisriskissä. Lausunnossa toivotaan, että esityksessä mainittuja maahanmuuttajien perustuslaillisia oikeuksia ja yhdenvertaisuutta konkretisoitaisiin määrittelemällä eri tapoja valvoa niiden toteutumista kuntatasolla. Lopuksi neuvosto haluaa tuoda esille uskonnon positiivisen vaikutuksen kotouttamisprosessille. Esityksen tulisikin sisältää selkeä viittaus viranomaisten ja seurakuntien yhteistyöhön. Myös maahanmuuttajien uskonnonvapaus ja mahdollisuus uskonnon opetukseen tulisi kirjata osaksi esitystä.

Suomen evankelis-luterilainen kirkko toteaa lausunnossaan, että lakiesitys pitää sisällään erittäin tarpeellisia ehdotuksia. Kirkko muistuttaa kotoutumisen kaksisuuntaisesta luonteesta, kotoutumistoimenpiteitä ei siten tule suunnata ainoastaan maahanmuuttajaan. Kirkon mukaan kotoutumispolitiikan tulee selkeästi korostaa kaikkien kansalaisten ja yhteiskunnan eri tahojen vastuuta keskinäisen integraation ja osallisuuden rakentamiseksi kaikille maassa asuville. Lausunnossa erityisesti kiitetään tarkoitusta velvoittaa kuntia kotoutumissuunnitelmien tekemiseen sekä kuntien vastuuta suunnitelmissa luvattujen toimenpiteiden toteutumiseen. Kirkon mukaan esityksessä ehdotettuun kotouttamistoimien seurantajärjestelmän organisoimiselle tulisi määritellä selvä vastuutaho. Kirkko vastustaa esityksen viittausta kotouttamistoimien resurssien riippuvuuteen valtion taloustilanteesta, kotouttamistoimista ei heidän mukaan ole varaa tinkiä. Lopuksi kirkko tuo esille uskonnollisten yhteisöjen avainaseman kotoutumisessa, tämä tulisi huomioida selvästi myös esityksessä. 

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon työmarkkinalaitos pitää lain soveltamisalan laajentamista positiivisena uudistuksena. Aktiivinen kotouttaminen on Suomen tulevan kehityksen kannalta tärkeää, laitos toteaa. Lausunnossa suomitaan esitystä puutteellisesta hallinnollisesta selkeydestä. Laitos toteaa, että uudistuksen onnistumisen edellytyksenä on kuntien riittävä resursointi. Laitoksen mukaan kotoutumistoiminnan epäonnistumisella menetettäisiin vahingollisella tavalla Suomen talous- ja elinkeinoelämän kannalta tärkeää työpanosta. 

Suomen Mielenterveysseura pitää kotouttamislain uudistusta hengeltään myönteisenä. Mielenterveysseuran mukaan esityksessä on otettu kattavasti huomioon eri maahanmuuttajaryhmiä. Myös esityksessä huomioon otettu kotoutumisen kaksisuuntaisuus ja vuorovaikutuksellisuus on positiivista. Mielenterveysseura painottaa erityisesti traumatisoituneiden maahanmuuttajien sekä heidän omaisien, sekä alaikäisten maahanmuuttajien oikeuksia. Mielenterveysseura muistuttaa, että ihmisen psyykkistä hyvinvointia tukevat kaikki toimet, joista hän on itse voinut olla päättämässä.

Suomen ortodoksinen kirkko toteaa, että esitys sisältää erittäin tarpeellisia ehdotuksia. Ortodoksinen kirkko yhtyy evankelisluterilaisen kirkon lausuntoon lakiluonnokseen sisältyvien yleisten kotoutumistoimenpiteiden osalta. Kirkon mukaan esityksessä on selviä puutteita ortodoksisen maahanmuuttajaväestön näkökulmasta. Lausunnossa esitetään, että ortodoksisuus on kokonaisvaltainen elämäntapa, ja täten se on kulttuurista erottamaton osa. Uskonnollisten yhteisöjen merkitys kotoutumisessa on kirkon mukaan huomattava. Lausunnossa painotetaan maahanmuuton tapahtuvan Suomeen pitkälti ortodoksisista maista. Ortodoksinen kirkko esittää, että maahanmuuttajien perustietopakettiin tulisi sisällyttää maininta kirkkojen rekisteristä. Rekisteritietojen kautta kirkko voisi paremmin tavoittaa jäsenensä sekä huolehtia heistä, kirkko päättää. 

Suomen Punainen Risti pitää kotouttamislain uudistamista erittäin tärkeänä. Punainen Risti kannattaa lain soveltamisalan laajentamista niin, että kaikilla Suomeen muuttaneilla on mahdollisuus saada tukea kotoutumiseensa tarvelähtöisesti. Lausunnossa painotetaan tiedotuksen merkitystä, jotta maahanmuuttajat käytännössä pääsevät toteuttamaan oikeuttaan toimenpiteisiin. Punainen Risti näkee yhdeksi kotoutumisen palvelujärjestelmän haasteeksi sen hallinnollisen laajuuden, ja suositteleekin esityksen tavoitteiden ja toimenpiteiden valtavirtaistamista koko viranomaisjärjestelmään. Punainen Risti näkee erittäin tärkeänä sen, että kaikki hallinnonalat sitoutuvat kehittämään omia palvelujaan tarvelähtöisesti. Lausunnossa nähdään kuitenkin, että esityksessä tulisi vielä tarkentaa eri viranomaisten vastuita toimenpiteiden toteuttamisen osalta. Lopuksi Punainen Risti vielä painottaa riittävien resurssien merkitystä, lausunnon mukaan esityksen toteutumismahdollisuudet ovat suoraan riippuvaisia toimenpiteiden toteuttamiseen ohjattavista resursseista.

Suomen Vanhempainliitto ry näkee kotouttamislain uudistuksen positiivisessa valossa. Vanhempainliitto tähdentää soveltamisalan laajentamisen merkittävyyttä, kotouttamistoimien tarpeessa ovat suuremmat ihmisryhmät kuin mitä nyt huomioidaan. Vanhempainliitto kiittää perheen kokonaistilanteen suurempaa huomioonottamista esimerkiksi kotoutumissuunnitelmien laatimisessa. Vanhempainliitto toivoo kokonaisvaltaisempaa kotouttamisen koordinaatiota, jotta eri kuntien käytännöt yhtenäistyisivät. Tässä Vanhempainliitto näkisi erilaisten arviointi- ja seurantajärjestelmien kehittämisen edistävän laadukkaampaa ja yhtenäisempää toimintaa. Vanhempainliitto toivoisi kiinnitettävän huomiota maahanmuuttajien osallisuuteen kotouttamistoimien ja politiikan suunnittelussa, toteutuksessa, seurannassa sekä arvioinnissa. Vanhempainliitto näkee lasten ja nuorten kotoutumisen erityisen merkittävänä, ja näkee eräänä keinona tähän vanhempien valistamisen lasten jatko-opintomahdollisuuksista.

Suomen ylioppilaskuntien liitto (SYL) pitää lakiesitystä erinomaisena ja kattavana näkemyksenä maahanmuuton muutoksista sekä uusista haasteista. Erityisen positiivisena pidetään kotoutumisen laaja-alaista tarkastelua, joka ottaa huomioon maahan muuttaneen väestön heterogeenisyyden ja eri maahanmuuttajien erityyppiset tarpeet. SYL toivoo kuitenkin, että lakiesityksessä olisi ollut enemmän ajatuksia siitä, kuinka maahanmuuttajien omaa kotoutumismotivaatiota voitaisiin lisätä. Lisäksi SYL korostaa ulkomaalaisten opiskelijoiden sekä maahanmuuttajalasten ja -nuorten kotoutumisen ja tukemisen tärkeyttä. Lausunnossa ihmetellään sitä, miksi suomen tai ruotsin kielen opetuksen järjestäminen ei ole pakollista esi- ja perusopetuksessa. Lisäksi SYL pitää lain toimeenpanon seurantaa erittäin tärkeänä.

Suomen Yrittäjät kannattavat esitysluonnoksen tavoitteita. Erityisen myönteisenä Suomen Yrittäjät pitävät ehdotusta siitä, että myös työperäisille maahanmuuttajille on hallituksen esityksen perusteella mahdollista laatia kotoutumissuunnitelma.

Tampereen maahanmuuttajaneuvosto kiittää lakiehdotuksen pyrkimystä selkeyttää viranomaisten välistä työnjakoa kotouttamisessa. Neuvoston mukaan lakiesitystä tulisi selkeyttää vielä entisestään, esimerkiksi merkitsemällä selvästi toimijat, jotka ovat kustakin toiminnasta vastuussa. Nykyisellään neuvosto näkee lakiesityksessä väärinymmärrysten mahdollisuuksia. Neuvosto kiinnittää huomiota myös lain noudattamiseen tarvittaviin resursseihin. Laissa mainittuihin toimintoihin tulisi varata riittävät resurssit sekä poistaa talousarvioihin liittyvät varaukset. Neuvosto toivoo, että alkukartoituksesta tiedotetaan riittävästi kaikille uusille maahanmuuttajille. Alkukartoituksesta vastaavan määräytyminen on neuvoston tulkinnan mukaan epämääräistä. Alkukartoituksen sisältöä tulisi myös pohtia, jotta esimerkiksi yhdenvertaisuuskysymykset tulevat huomioonotetuiksi.

Turun Taitotiimi ry:n Monitaitoprojekti ilmaisee tyytyväisyytensä siitä, että lakiesitys selkiyttää viranomaisten työnjakoa kotouttamisen toimenpiteissä ja eri kuntien asukkaat saisivat entistä tasapuolisemmin palveluita. Samalla lausunnossa kuitenkin ilmaistaan huoli siitä, että ehdotettua lakia laajempia kotoutumispalveluita tarjoavissa kunnissa saattaa tulla kiusaus leikata tarjontaa. Lisäksi Monitaitoprojekti katsoo, että maahanmuuttajilla olisi oltava mahdollisuus osallistua kotouttamisen suunnitteluun ja päätöksentekoon. Osallisena Suomessa–kokeiluun olisi liitettävä jo kotoutuneiden maahanmuuttajien antama vertaistuki yhtenä toimintamuotona.

Ulkosuomalaisparlamentti ja Suomi-Seura toivovat, että lakiesityksessä ja yleisemminkin maahanmuuttopolitiikan suunnittelussa ja toteutuksessa mainittaisiin ulkosuomalaiset erityisenä maahanmuuttajaryhmänä, jonka edellytykset onnistuneeseen kotouttamiseen ovat lähtökohtaisesti parempia kuin muilla ja johon tulisi aktiivisesti satsata. Tällöin lakia toteuttavat tahot olisivat tietoisia tästä suuresta maahanmuuttajaryhmästä. Kotoutumiskoulutuksen sisältökin voisi olla erilainen maahan palaavalle ulkosuomalaiselle kuin muille maahanmuuttajille.

Yhteiset lapsemme ry kannattaa esityksen pyrkimyksiä edistää maahanmuuttajien kotoutumista ja osallisuuden lisäämistä yhteiskunnassa, selkiyttää kotouttamista koskevaa sääntelyä sekä sen laajentamista koskemaan kaikkia Suomessa asuvia maahanmuuttajia. Erityisen perustelluksi yhdistys näkee maahanmuuttajien perheryhmäkoteja koskevan sääntelyn. Yhdistys kokee, että Osallisena Suomessa -kokeilu on kotouttamisen kannalta positiivinen toimenpide. Lausunnossa ei kuitenkaan olla varmoja, onko siitä tarkoituksenmukaista säätää lain tasolla. Lopuksi yhdistys toivoo, että esityksen perustelut kirjattaisiin ehdottomaan muotoon, nyt kirjattujen konditionaalien sijaan.

Valtakunnallinen vammaisneuvosto pitää kotoutumisen hallinnonalojen läpi leikkaavaa lähestymistapaa kannatettavana. Vammaisneuvosto kiinnittää lausunnossaan huomiota viittomakielen asemaan sekä tulkkauspalveluiden määrittelyyn luonnoksessa. Viittomakielen virallinen asema tulisi huomioida. Tulkkauspalveluita tulisi olla saatavilla tarpeen mukaan myös erilaisia ryhmiä kuten puhevammaisia varten. Vammaisneuvosto pitää tärkeänä erinäisten toimitilojen esteettömyyden huomioimisen. Maahanmuuttajille tarkoitetut palvelut tulisivat olla myös vammaisten maahanmuuttajien käytettävissä. Lausunnossa kannatetaan viranomaisten kouluttamista esimerkiksi sukupuoli- ja kulttuurisensitiivisyyteen. Vammaisneuvosto toivoo koulutukseen kuuluvan myös opastusta eri suhtautumistapoihin vammaisuuteen. Vammaisuutta voidaan hävetä ja vammaisilla on suuri vaara jättäytyä palveluiden ulkopuolelle. Lausunnossa todetaan lopuksi, että lakiesityksessä ei ole kiinnitetty kovinkaan laaja-alaisesti huomiota vammaisten maahanmuuttajien tarvitsemien tukipalveluiden järjestämisvastuun määrittelyyn. Vammaisneuvoston mukaan on tärkeää todeta, ettei työllistyminen ole mahdollista kaikille maahanmuuttajille ja heidän kansalaisuuttaan on tällöin tuettava kaikilla muilla mahdollisilla tavoilla. 

Vammaisfoorumi ry kannattaa lakien uudistamista niin, että kotouttamisesta ja turvapaikanhakijoiden vastaanotosta säädettäisiin eri laeissa. Foorumi tuo esille, että myös vammaisille maahanmuuttajille tulee taata mahdollisuus työllistyä. Foorumi muistuttaa, että kotouttamislakia uudistettaessa on huomioitava YK:n vammaisten henkilöiden oikeuksien yleissopimuksen vaatimukset. Lausunnossa esitetään, että hallituksen esityksessä otettaisiin huomioon myös esityksen yhdenvertaisuuteen liittyvät vaikutukset kautta linjan. Foorumin mukaan vammaiset tulisi huomioida ryhmänä kaikissa tilanteissa, eikä vain puhuttaessa haavoittuvassa asemassa olevista henkilöistä. 

Väestöliitto pitää lakiluonnosta edistysaskeleena maahanmuuttajien kotoutumisessa Suomeen. Väestöliiton mukaan lain tärkeimmät parannukset ovat perustietopaketti maahan asettuville sekä soveltamisalan laajentaminen. Lausunnossa kiitetään myös alaikäisten ja perheenjäsenten aiempaa selkeämpää huomioimista sekä lain soveltamista EU-kansalaisiin. Väestöliiton mukaan lain soveltamisen suurimmat haasteet liittyvät riittävien resurssien turvaamiseen ja paikallistason viranomaisvastuiden selkiyttämiseen. Lopuksi lausunnossa toivotaan, että lain soveltamisohjeessa huomioidaan maahanmuuttajien aktiivisen toiminnan tukeminen kotoutumisessa. Väestöliitto viittaa tällä erityisesti siihen, ettei osa-aikatyö, omaehtoiset opinnot tai vapaaehtoistyö heikentäisi maahanmuuttajan taloudellista asemaa eikä aiheuttaisi turhaa byrokratiaa.

Asiamiehet, neuvottelukunnat, valtuutetut ja muut asiantuntijat

Pentti Arajärvi toteaa, että kotouttamislain uudistaminen hallituksen esitysluonnoksesta ilmenevällä tavalla on perusteltua ja tarkoituksenmukaista. Arajärvi pitää lainsäädännön tavoitteita, kuten kotouttamisen ulottamista soveltuvissa määrin kaikkiin maahanmuuttajiin, pyrkimyksiä toimenpiteiden nopeuttamiseen ja johdonmukaistamiseen sekä esitystä maahanmuuttajien kotouttamisen ja turvapaikanhakijoiden vastaanoton eriyttämisestä kannatettavina sekä lainsäädäntöä selkeyttävinä. Arajärvi kokee kuitenkin ongelmallisena, ettei lainsäädäntö turvaa toiminnan kannalta riittäviä voimavaroja. Lausunnossa kiinnitetään huomiota erityisesti lapsen etuun. Arajärven näkemyksen mukaan esityksessä viitataan niukasti lastensuojelulakiin, vaikka se tarjoaisi käyttökelpoisen eri toimenpiteitä sisältävän mahdollisuuden lasten asianmukaisen aseman varmistamiseen. Lastensuojelulaki tarjoaisi myös tarvittavat toimenpiteet täysi-ikäisellekin lapselle lastensuojelun jälkihuoltona 21 vuoden ikään saakka. 

Eduskunnan apulaisoikeusasiamies ottaa lausunnossaan kantaa esityksessä lapsen etuun liittyviin seikkoihin. Apulaisoikeusasiamiehen mukaan esityksessä tulisi käyttää YK:n lapsen oikeuksien yleissopimuksen hengessä termiä lapsi aina kun puhutaan alaikäisestä. Lausunnossa esitetään myös, että esityksessä koottaisiin kaikki lapsia koskevat säännökset yhteen.

Espoon monikulttuurisuusasiain neuvottelukunta kannattaa lain soveltamisalan laajentamista.  Neuvottelukunta toivoo selvitettävän ulkomaalaisten opiskelijoiden asemaa suhteessa kotoutumislakiin. Lausunnossa kannetaan erityistä huolta peruskoulun päättötodistusta vaille jääneistä nuorista ja heikosti koulutetuista oppivelvollisuusiän ylittäneistä nuorista, joilla ei ole valmiuksia jatkaa opintoja. Neuvottelukunnan mukaan ratkaisuksi ryhmän ongelmiin on esityksessä kaavailtu nuorille tehtävät kotoutumissuunnitelmat sekä Osallisena Suomessa -kokeilua. Neuvottelukunnan mukaan tähän ongelmaan tulisi ensisijaisesti puuttua etsimällä opetus- ja kulttuuriministeriön johdolla asiaan valtakunnallinen ja pysyvä ratkaisu. Neuvottelukunta kannattaa järjestöjen osaamisen ja kokemuksen hyödyntämistä palvelujärjestelmän ulkopuolelle jääneiden tukemisessa, sekä hyvien etnisten suhteiden edistämisessä. Järjestöjä voitaisiin neuvottelukunnan mukaan hyödyntää myös maahanmuuttajajärjestöjen kouluttajina. Lopuksi lausunnossa esitetään toive uskonnollisten yhteisöjen roolin tunnustamisesta ja niiden mainitsemista osana kolmannen sektorin kokonaisuutta esityksessä.

Etelä-Suomen alueellinen Etnisten suhteiden neuvottelukunta kokee myönteisenä, että viranomaisten työnjakoa selkiytetään. Lausunnossa nähdään myös myönteisenä vastaanottoa ja kotouttamista koskevien lakien eriyttäminen. Neuvottelukunta kokee, että kotouttamistoimenpiteisiin ei ole ollut riittävästi resursseja ja tähän tulisi kiinnittää huomiota. Neuvottelukunta toivoo, että luonnoksen yksityiskohtaisista perusteluista poistetaan viittaukset thai-naisiin. Erityistä tukea tarvitsevista ryhmistä neuvottelukunta haluaisi painottaa iäkkäitä ja heidän tilannettaan. Lopuksi neuvottelukunta toivoisi, että Osallisena Suomessa -hankkeessa huomioitaisiin kolmannen sektorin sekä maahanmuuttajayhteisöjen osallistaminen kaikilla tasoilla.

Etnisten suhteiden neuvottelukunta ETNO korostaa kotoutumisen kaksisuuntaisuutta sekä painottaa maahanmuuttajien osallisuuden vahvistamista esimerkiksi järjestöjen välityksellä. ETNO painottaa, että kotouttamistoimien suunnittelun tulee perustua maahanmuuttajien heterogeenisyyden huomioimiselle. ETNOn mukaan toimivan kotouttamisen edellytyksenä on riittävä resursointi, jotta maahanmuuttajien todelliset tarpeet täyttyvät. ETNO näkee työllistymisen onnistuneen kotoutumisen yhtenä keskeisenä tekijänä. Kotoutumiskoulutusta tulisikin kehittää niin, että se tukisi mahdollisimman tehokkaasti maahanmuuttajien työllistymistä. 

Lapsiasiavaltuutettu pitää kokonaisuudistusta tarpeellisena ja painottaa perheen huomioimista kotouttamisen toimeenpanossa nykyisen työmarkkina-aseman parantamiseen keskittyneen painotuksen sijasta. Valtuutettu kiittää alaikäisten maahanmuuttajien erityistarpeiden huomioimista. Valtuutettu korostaa lapsen oikeuksien yleissopimuksen mukaisten periaatteiden huomioonottamista, tämä tarkoittaa erityisesti lapsen osallistumismahdollisuuden ja mielipiteen huomioonottamista kaikissa vaiheissa. Lausunnossa halutaan tuoda esille, että oleskeluluvan saanut lapsi on oikeutettu yhtäläisesti lastensuojelun palveluihin. Valtuutettu toivoo myös, että viranomaiset toimisivat haitallisten kasvatustapojen ehkäisemiseksi. 

Nuorisoasiain neuvottelukunta Nuora pitää tärkeänä, että lain uudistamiseen on lähdetty ja uskoo lain uudistamisen edistävän maahanmuuttajien kotoutumista ja selkeyttävän kotouttamisen työnjakoa. Nuoran mukaan uudistuksessa on tärkeää kiinnittää huomiota uuden lain selkeyteen ja ymmärrettävyyteen, mutta tähän ei ole kaikilta osin päästy. Nuora katsoo, että kotouttamisessa lapset ja nuoret ovat erityisen tärkeässä asemassa ja tämä realiteetti on tuotu liian ohuesti esille lakiuudistuksessa.

Merja Pentikäinen pitää tärkeänä kotoutumista koskevien linjausten päivittämistä vastaamaan maahanmuutossa tapahtuneita muutoksia sekä hallituksen maahanmuuttopoliittista ohjelmaa. Pentikäinen pitää olennaisena maahanmuuttajien tilanteen tarkastelua heidän yksilöllisistä tarpeistaan käsin, erityisesti hän painottaa sukupuolinäkökulman huomioimista. Sukupuolinäkökulma on otettu luonnoksessa kiitettävästi huomioon, lausunnossa todetaan. Pentikäinen tuo esille huolensa siitä, onko kotouttamiseen luvassa riittävästi resursseja. Lausunnossa todetaan, että kotouttamisen aliresursointi on erittäin huolestuttavaa ja lisäksi poliittisesti vastuutonta. Pentikäinen pitää mielenkiintoisena keskustelua työnantajien osallistumisesta työn perusteella Suomeen muuttaneiden kotoutumiseen. Hän pitää tärkeänä sitä, etteivät työnantajien mahdolliset velvollisuudet johtaisi maahanmuuttajien työmarkkina-aseman heikentymiseen. Lopuksi Pentikäinen tuo esille toiveensa siitä, että lakiesitys voisi tuoda ryhtiä julkiseen maahanmuuttokeskusteluun täsmentämällä esityksessä viitattujen syrjinnän ja rasismin käsitteiden sisältöä.

Pasi Saukkonen pitää uudistusten tavoitteita kannatettavina, ja niiden toteuttamisehdotuksia pääsääntöisesti mielekkäinä. Saukkonen kokee, että ehdotukseen sisältyy kuitenkin useita jännitteitä. Ensimmäisenä jännitteenä Saukkonen pitää sitä, että vaikka kotoutuminen halutaan ymmärtää kaksisuuntaisena ja moniulotteisena prosessina, käytännön toimenpiteissä se supistuu miltei yksinomaan suomen tai ruotsin kielen oppimiseen ja muuhun työllistymisen edistämiseen sekä maahanmuuttajien integroitumisvelvollisuuteen. Toiseksi Saukkonen näkee, että vaikka lain soveltamisalaa halutaan laajentaa koskemaan kaikki Suomessa asuvat maahanmuuttajat, käytännössä toimenpiteiden kohteeksi saattavat jatkossakin päästä lähinnä vain turvapaikka- ja kiintiöpakolaisprosessin kautta Suomeen tulleet maahanmuuttajat. Kolmanneksi Saukkonen kokee, että vaikka taloudellisten voimavarojen riittävyyteen on haluttu kiinnittää huomiota, voimavarojen saamiseen ja niiden oikeaan kohdentumiseen sisältyy yhä lukuisia epävarmuustekijöitä. Lausunnossa todetaan lopuksi, että edellä mainittujen seikkojen johdosta on olemassa riski, että uuden kotouttamislain puitteissa ristiriita periaatetason tavoitteiden ja käytännön toteutuksen välillä kasvaa entisestään. Tällä olisi vahvasti kielteisiä seurauksia sekä maahanmuuttajien kotoutumisen että suomalaisen yhteiskunnan muuttuneisiin olosuhteisiin sopeutumisen kannalta, Saukkonen päättää.

Tasa-arvoasiain neuvottelukunta nostaa esille maahanmuuttajien oikeuden ylläpitää omaa kulttuuriaan ja kieltään. Neuvottelukunta huomioi, ettei esityksessä käsitellä ihmiskaupan uhreja lainkaan. Neuvottelukunta korostaa useaan otteeseen sukupuolisensitiivisyyden huomioimisen niin viranomaisten sisäisessä kuin maahanmuuttajiin kohdistuvassa toiminnassa. Lausunnossa toivotaan, että kotouttamispolitiikassa otettaisiin kotoutumisen kaksisuuntaisuuden hengessä huomioon myös valtaväestöön kohdistuvat toimenpiteet, kuten monikulttuurisuuskasvatus. Neuvottelukunta pitää selkeänä puutteena sitä, ettei esityksessä ole otettu huomioon moniperusteista syrjintää, kuten sukupuolesta ja etnisestä taustasta yhdessä muodostuvasta syrjinnästä. Neuvottelukunta tuo esille kotouttamistoimenpiteiden vaatimien lisäresurssien tarpeen. Lopuksi lausunnossa toivotaan, että esityksessä huomioitaisiin sukupuolen vaikutus myös miessukupuolen näkökulmasta.

Tasa-arvovaltuutettu katsoo, että haavoittuvassa asemassa olevien maahanmuuttajanaisten kotouttaminen edellyttää kolmatta sektoria edustavien järjestöjen tiivistä yhteistyötä paikallistasolla. Samoin maahanmuuttajanaisten suhteen ei riitä pelkkä ohjeistus, ja etsivän työn jälkeenkin olisi oltava henkilökohtaista tukea ja neuvontaa omien asioiden hoitamisessa. Tasa-arvovaltuutettu toteaa, että yhdenvertaisuuslain edellyttämän yhdenvertaisuussuunnitelman ja lakiesityksen 30 §:n mukaisen kotouttamisohjelman yhteensovittaminen edistäisi molempien suunnitelmien konkreettisuutta ja tavoitteellisuutta.

Vantaan monikulttuurisuusasian neuvottelukunta näkee lakiesityksen tavoitteet positiivisina. Neuvottelukunta kannattaa maahanmuuttajien osallisuudet ja aktiivisuuden painottamista. Lausunnossa kiitetään soveltamisalan laajentamista. Neuvottelukunta on kuitenkin huolissaan siitä, saadaanko esityksen sinänsä kiitettävät tavoitteet täytetyksi niin organisatorisesti kuin resurssien puolesta. Lausunnossa tuodaan erityisesti esille koulutuspalveluiden riittämättömyys nykytilanteessa. Neuvottelukunta ehdottaa koulutustakuun käyttöönottamista, jotta laissa mainitut velvoitteet täyttyvät. Neuvottelukunta kiittää myös kolmannen sektorin esilletuomista kotoutumisen tukemisessa, mutta on huolissaan sektorin toiminnan rahoituksen puolesta. Lopuksi lausunnossa ehdotetaan, että Osallisena Suomessa -kokeilu erotetaan lakiesityksestä. Neuvottelukunnan mukaan esityksen tulisi sisältää rakenteellisia ehdotuksia kotouttamisjärjestelmän tehostamiseksi ja parantamiseksi koko Suomessa, eikä kokeilu vastaa tätä tavoitetta.

Vähemmistövaltuutettu pitää hallituksen esityksessä esitettyjen uudistusten eteenpäin viemistä tärkeinä ja kiireellisinä. Vähemmistövaltuutettu pitää kotouttamislain soveltamisalan laajentamista esityksen tärkeimpinä ehdotuksina. Vähemmistövaltuutettu kokee myönteisenä, että eri viranomaisten vastuut ja roolit on esityksessä selkeytetty nykyiseen tilanteeseen verrattuna. Lopuksi vähemmistövaltuutettu tuo esille soveltamisalan laajentamisen edellyttämän lisäresurssien tarpeen erityisesti kieltenopetuksen saralla.

Ota kantaa

Kotouttamislain esitys oli 11–24.6. valtionhallinnon keskustelufoorumi www.otakantaa.fi -palvelussa julkisen keskustelun aiheena.  Keskustelussa kansalaiset saivat tuoda esille mielipiteitänsä koskien maahanmuuttajien kotoutumista. Keskustelussa tuli vahvasti esille kotouttamistoimien yhteiskunnallinen merkittävyys. Kotouttamistoimien epäonnistumisella nähtiin olevan kallis hinta. Keskustelussa todettiin, että kotouttamistoimien tulisi olla kaikkien saatavilla riippumatta maahantulon syystä. Maahanmuuttajien nähtiin olevan heterogeeninen ryhmä, jolle tulisi olla saatavilla yksilöllisiä palveluita. Erityisesti nostettiin esille haavoittuvien ryhmien erityistarpeet kotouttamistoimissa. Kotoutumiselle keskeisiä seikkoja koettiin olevan paikallisen kulttuurin ja tapojen tuntemus, suomen tai ruotsin kielen oppiminen sekä työelämään osallistuminen. Työelämällä nähtiin olevan vahva kotouttava vaikutus. Kotoutumista edistäisi helposti saatavilla oleva koulutus ja esimerkiksi työharjoittelut. Monet keskustelijat toivat esille kansalaisyhteiskuntaan osallistumisen kotouttavan vaikutuksen. Maahanmuuttajille tulisi luoda mahdollisuus osallistua ja vuorovaikuttaa erinäisten kansalaisjärjestöjen ja yhteisöjen kanssa. Kotouttamistoimien järjestelyistä kommentoitiin lopuksi, että viranomaisten tulisi pyrkiä palveluiden selkeyteen ja jatkuvuuteen.

Pykäläkohtaiset kommentit

1 § Lain tarkoitus

Pentti Arajärvi kiinnittää huomiotaan pykälän kohtaan ”edistää yhdenvertaisten mahdollisuuksien toteutumista yhteiskunnassa.” Lausunnossa todetaan, että ilmaisu yhdenvertaiset mahdollisuudet ei ole riittävä tavoittaakseen perustuslain 6 § 1 momentin henkeä. Arajärven mukaan perustuslain 6 § 1 momentin vakiintuneena tulkintana on pidettävä pyrkimystä tosiasialliseen yhdenvertaisuuteen. Arajärvi pohtii, että pykälän muotoilu ”tukea ja edistää kotoutumista ja maahanmuuttajan osallistumista yhteiskunnan toimintoihin ” tulisi laventaa yhteiskunnan toiminnoista yksittäisinä sektoreina muotoiluksi ”yhteiskunnan toimintaan” tai ”yhteiskuntaan”, jotta mikään toiminnan ala ei jää ulkopuolelle. Arajärvi kiinnittää huomiotaan pykälän muotoiluun ”mahdollisuus toimia aktiivisena kansalaisena”. Suomen kansalaiset on rajattu nimenomaisesti lain soveltamisalan ulkopuolelle, tulisi kohdassa käyttää jotain soveltuvampaa termiä. Lausunnossa toivotaan lopuksi pykälän perusteluihin tarkennusta siihen, mitä tarkoitetaan yhteiskunnan monimuotoisuudella. 

Oikeusministeriö katsoo, että pykälän muotoilu ”suomalaisen yhteiskunnan perusoikeudet” voitaisiin muuttaa muotoon ”perusoikeudet”. Ministeriö ehdottaa pykälän viimeistä lausetta siirrettäväksi perusteluihin. 

Pasi Saukkonen toteaa, että pykälässä jää epäselväksi mitä ”sosiaalisella yhteisöllä” tarkoitetaan. Jos tällä tarkoitetaan osallisuutta suomalaisessa yhteiskunnassa, asia kannattaisi myös ilmaista siten, lausunnossa sanotaan. Saukkosen mukaan pykälässä jää myös epäselväksi, mitä ”monimuotoisuus” ja ”kansainvälisyys” käytännössä tarkoittavat. Jos monimuotoisuudella viitataan perustuslain 17 § ilmaistuun oikeuteen oman kielensä ja kulttuurinsa säilyttämiseen, asia kannattaisi tuoda suoraan esille. Saukkonen toivoo, että perustuslain kohta mainittaisiin ainakin yksityiskohtaisten perusteluiden 10. luvun kohdassa 4.

2 § Soveltamisala

Espoon kaupunki toteaa, että soveltamisalan muotoiluun tulisi selventää EU-kansalaisten osalta kotouttamislain, ulkomaalaislain, toimeentulolain sekä sosiaalihuollon asiakkaan asemasta ja oikeuksista annetun lain suhdetta toisiinsa sekä suhdetta perustuslaillisiin oikeuksiin. Tämä siksi, että esitys velvoittaisi kuntaa edistämään aktiivisesti EU-kansalaisen kotoutumista. Tämä voi olla ristiriidassa ulkomaalaislain toteamuksen kanssa, jonka mukaan EU-kansalaisella ei olisi oleskeluoikeutta maassa, mikäli hän toistuvasti turvautuu toimeentulotukeen.

Helsingin kaupunki toteaa, että EU-kansalaisten osalta tulisi selventää kotoutumislakia, ulkomaalaislakia, toimeentulotukilakia, sosiaalihuollon asiakkaan asemasta ja oikeuksista annettua lakia, näiden suhdetta toisiinsa sekä suhdetta perustuslaillisiin oikeuksiin. Kaupunki pitää välttämättömänä, että kotoutumislain ja rekisteröintiä koskevien säännösten suhdetta selkeytetään. Kaupunki toivoo myös, että soveltamisalan laajentamisen kustannukset rahoitetaan kestävästi.

Helsingin työ- ja elinkeinotoimisto pitää tarpeellisena soveltamisalan laajentamista, näin palvelut voidaan määritellä kaikille maahanmuuttajaryhmille.

Hämeenlinnan kaupunki tuo esille kysymyksen miten Poste restante -osoite osoittaa henkilön asuvan Suomessa. Kaupunki toivookin maistraattien yhdenmukaistavan käytäntöjään.

Itä-Suomen aluehallintoviraston maistraattien ohjaus- ja kehittämisyksikkö toteaa, että kysymys siitä, osoittaako poste restante -osoite tosiasiallista asumista Suomessa, on vaikea. Yksikkö toivoo, ettei ulkomaalaisia merkittäisi väestötietojärjestelmään yksin siitä syystä, että he jatkossa saisivat heille kuuluvia kotoutumislain mukaisia palveluita. Yksikön mukaan oikeus palvelujen saamiseen tulisi joka tapauksessa olla maistraattien toimenpiteistä riippumatonta.

Joutsenon vastaanottokeskus toteaa, että ehdotuksessa oleva sanamuoto ei selvästi lausu kotouttamisen soveltamisalan oikeusvaikutuksista niitä henkilöitä kohtaan joilla on jatkuva oleskelulupa ja rekisteröinti Suomessa, mutta asuminen on tosiasiallisesti edelleen vastaanottokeskuksessa. Keskus katsoo, että kotouttamislaissa tulisi laintasoisesti ottaa kantaa vastaanottokeskuksessa asuvien henkilöiden oikeudesta kotouttamistoimenpiteisiin.

Jyväskylän työ- ja elinkeinotoimisto huomauttaa, että laki, jonka tarkoituksena on edistää kotoutumista ja yhdenvertaisuutta ja tukea maahanmuuttajaa osalliseksi suomalaista yhteiskuntaa, ei yksinkertaisesti voi sulkea Suomen kansalaisia soveltamisalan ulkopuolelle pelkästään kansalaisuuden perusteella.

Kaakkois-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus toivoo pykälään selvennystä lain soveltamisesta B-lupalaisten osalta. 

Kansaneläkelaitos toteaa, että se, että asumisen käsitettä ei ehdotetussa laissa sidottaisi kotikuntalakiin tai soveltamisalalakiin, tekee asumisen määrittelystä toisaalta joustavampaa, mutta toisaalta se myös luo jälleen yhden asumiskäsitteen maahanmuuttajalle jo olemassa olevien lisäksi. Kelan mukaan määrittelyn epätarkkuus voi tietyissä tilanteissa aiheuttaa epävarmuutta tulkinnoissa sekä pahimmassa tapauksessa eriarvoisuutta maahanmuuttajien välillä.

Keski-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus pitää myönteisenä uusien maahanmuuttajaryhmien sisällyttämistä lain soveltamisalaan. Lausunnossa todetaan, että soveltamisalan laajentaminen edellyttää vastaavasti resurssien kasvattamista. Keskus tuo esille sen, etteivät Suomen kansalaiset kuulu lain soveltamisalaan. Keskuksen mukaan olisi kuitenkin kohtuullista varata Suomen kansalaisillekin mahdollisuus tarpeen mukaan opiskella suomen tai ruotsin kieltä, ja että tämä kirjattaisiin työnhakijan tilanteessa työllistymissuunnitelmaan. 

Kouvolan kaupunki pitää lain soveltamisalan laajennusta tarpeellisena. Kaupunki huomioi, että soveltamisalan laajennus tuo kunnalle runsaasti lisätehtäviä, jotka valtion tulisi korvata täysimääräisesti. Erityisen tärkeänä kaupunki pitää työperäisten maahanmuuttajien huomioimisen esityksessä.

Kuntaliitto huomauttaa, että soveltamisalan laajentaminen vaatii huomattavia lisäresursseja. Toisaalta erityispalveluiden tarve saattaa jatkua Suomen kansalaisuuden saamisen jälkeenkin. 

Kuopion työ- ja elinkeinotoimisto oudoksuu sitä, että Suomen ja kaksoiskansalaiset rajattaisiin soveltamisalan ulkopuolelle, vaikka heidän kielitaitonsa ja maatuntemuksensa voivat olla heikkoja tai olemattomia.

Lahden kaupunki kannattaa soveltamisalan laajentamista, mutta huomauttaa, että toimenpiteiden järjestäminen vaatii huomattavasti lisää resursseja.

Länsi- ja Sisä-Suomen aluehallintovirasto kannattaa soveltamisalan laajentamista.

Maahanmuuttoviraston mukaan säännös antaa väärän kuvan soveltamisen tosiasiallisesta laajuudesta ja voi aiheuttaa tulkintaongelmia, sillä pääosa kotouttamistoimenpiteistä edellyttää kotikuntaa ja pysyvää asumista Suomessa. Maahanmuuttovirasto toteaa, että kotikuntaa vailla olevat kansainvälistä suojelua hakeneet on pidettävä turvapaikanhakijoiden vastaanoton piirissä, kunnes he saavat kotikunnan, jolloin kotouttamista ei voi aloittaa ennen kotikuntamerkintää. Lausunnossa esitetään, että jos kuntapaikkaa joudutaan odottamaan, sekä kotouttamislaissa että vastaanottolaissa tulisi olla yhtenäiset pykälät siitä, miten luvan saanut voi saada kunnan palveluja ja kotoutua muihin pysyvästi Suomessa asuviin maahanmuuttajiin verrattuna yhdenvertaisella tavalla.

Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset kannattavat soveltamisalan laajentamista koskemaan kaikkia maahanmuuttajia.

Porin kaupunki toteaa, että soveltamisalan laajentaminen vaatii lisäystä toimintaresursseihin. Kaupunki esittää, että valtion tulisi kustantaa täysimääräisesti Suomen sosiaaliturvan piirin ulkopuoliset palvelut ja toimenpiteet, joita kotouttamislaki edellyttää.

Sosiaali- ja terveysministeriö toteaa, että koska lain soveltaminen ei nykyisen lain tavoin edellyttäisi kotikuntavaatimusta, olisi esityksessä syytä täsmentää se taho tai kunta, joka viimesijassa vastaa palvelujen ja etuuksien myöntämisestä. 

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Vaasan kaupunki pitää lain soveltamisalan laajennusta tärkeänä. Kaupunki näkee kunnallisten palvelujen sekä myös eräiden valtiollisten palvelujen osalta tällä hetkellä erityisenä katvealueena ne maahanmuuttajat, joilla ei vielä ole kotipaikkaa kunnassa.

Valtiovarainministeriö katsoo, että soveltamisalan laajentaminen merkitsee kunnille huomattavia lisätehtäviä. Esitysluonnoksessa ei ole kuitenkaan osoitettu kunnille lisäresursseja näihin tehtäviin.

Vantaan kaupunki toteaa, että tulisi selvittää EU-kansalaisen osalta kotouttamislain, ulkomaalaislain ja toimeentulotukilain suhdetta toisiinsa. Kaupungin mukaan ongelma nousee esille toimeentulotukea saavan EU-kansalaisen kohdalla. 

Vantaan työ- ja elinkeinotoimisto toteaa, että soveltamisalan laajennus lisäisi huomattavasti työ- ja elinkeinotoimistojen maahanmuuttaja-asiakkaiden määrää. Uusien ryhmien myötä myös palvelujen sisältö ja niiden tarjoaminen muuttuisi. Toimiston mukaan tämä johtaa lisäresurssien tarpeeseen.

Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus pitää soveltamisalan laajentamista kannatettavana. ELY-keskus tuo esille sen, että soveltamisalan laajentaminen toisaalta lisää lain epämääräisyyttä soveltamisen kohteiden heterogeenisyyden vuoksi. 

Pentti Arajärvi kokee, että 2 §:n 3 momentin suhde 3 §:n 1 momentin kolmanteen kohtaan jää epäselväksi. Arajärven mukaan kahden samansisältöisen määrittelyn sisällyttäminen lakiin soveltumisalasäännöksessä ja määritelmäsäännöksessä saattaa olla omiaan aiheuttamaan sekaannusta.

Etelä-Suomen alueellinen Etnisten suhteiden neuvottelukunta pitää soveltamisalan laajentamista erinomaisena askeleena maahanmuuttajien yhdenvertaisen kohtelun aikaansaamisessa. Neuvottelukunta toivoisi kuitenkin, että erityistukea vaativien ryhmien asemaa kuitenkin vahvistettaisiin.

Naisasialiitto Unioni ry esittää, että lakia tulee voida soveltaa kaikkiin niihin, jotka ovat kotouttamistoimenpiteiden tarpeessa, vaikka he olisivatkin Suomen kansalaisia jotka saapuvat paluumuuttajina Suomeen.

Merja Pentikäinen kiittää soveltamisalan laajennusta. Pentikäisen mukaan on aivan olennaista että kotouttamistoimenpiteet eivät ole riippuvaisia maahanmuuttajien oleskelun perusteesta, vaan ne suunnataan kaikille niitä tarvitseville.

Ruotsinsuomalaisten Keskusliitto pitää tärkeänä, että ulkomailla pitkään asuneilla Suomen kansalaisilla olisi mahdollisuus saada joko kotoutumiskoulutusta tai muita asiaa edistäviä toimenpiteitä uuden lain mukaan tai yleisten palvelujen toimesta, ja että henkilöllä tulisi olla mahdollisuus valita näistä toimenpiteistä se mikä parhaiten vastaisi asianomaisen tarpeita ja edistäisi kotoutumista.  

Pasi Saukkonen pitää soveltamisalan laajentamista kannatettavana. Saukkonen nostaa esille sen, että vaikka lain ulkopuolelle on perustellusti suljettu Suomen kansalaiset ja Suomeen muuttaneiden henkilöiden jälkeläiset, kansainvälisen kokemuksen valossa on ilmeistä, että myös näihin ryhmiin sisältyy ja tulee jatkossa sisältymään ihmisiä, jotka voisivat hyötyä oikein kohdennetuista kotouttamistoimenpiteistä.

3 § Määritelmät

Espoon kaupunki kiinnittää huomiotaan siihen, että pykälän muotoilussa asetetaan myös suomalaiselle yhteiskunnalle tavoitteeksi hankkia yhteiskunnassa ja työelämässä tarvittavia tietoja ja taitoja. Kaupunki esittää 1 momentin ensimmäisen kohdan muotoiluksi seuraavaa: ”Kotoutumisella tarkoitetaan maahanmuuttajan ja yhteiskunnan vuorovaikutteista kehitystä, jonka tavoitteena on tukea maahanmuuttajaa yhteiskunnassa ja työelämässä tarvittavien tietojen ja taitojen hankkimisessa samalla kun tuetaan hänen mahdollisuuksiaan oman kielen ja kulttuurin ylläpitämiseen”.

Itä-Suomen aluehallintovirasto esittää, että pakolaisen määritelmässä korvataan sana ”ja” sanalla ”tai” lauseessa ”turvapaikan Suomessa saanutta ulkomaalaista ja pakolaiskiintiössä Suomeen otettua…”

Kouvolan kaupunki kiittää termien kattavia määritelmiä sekä alaikäisten huomioimista erikseen. 

Maahanmuuttovirasto kysyy 1 momentin kahdeksanteen kohtaan liittyen mikä on rinnastettava syy ja mitä tarkoittaa tilapäinen maahanmuutto? Viraston mukaan käsite tilapäinen maahanmuutto sekoittaa, sillä käytännössä kunta voi järjestää kotouttamisen toimenpiteitä ainoastaan henkilölle, jolla on siellä rekisterimerkintä kotikunnasta eli vähintään yhden vuoden oleskelulupa, jos sellaista edellytetään. Virasto toteaa, että määritelmän mukaan lakia sovellettaisiin henkilöön, joka tosiasiallisesti asuu Suomessa ja osoituksena tästä olisi mm. rekisteröityminen väestötietojärjestelmään. Lausunnon mukaan väestötietomerkintä ei välttämättä kerro mitään tosiasiallisesta oleskelusta Suomessa ja merkinnästä huolimatta henkilöllä on mahdollisuus oleskella suurimman osan ajasta toisessa valtiossa. Virasto huomioi, että määritelmästä puuttuu kokonaan maininta pakolaisen tai kansainvälistä suojelua saavan perheenjäsenistä. Lausunnossa tuodaan myös esille, että kahdeksannen kohdan määritelmä kansainvälistä suojelua saaneesta poikkeaa ulkomaalaislaista. Lopuksi virasto esittää, että pykälässä tulisi määritellä 1 §:n käsite ”aktiivinen kansalaisuus”, sillä sen merkityssisältö on eri kuin kansalaisuuden.

Närpiön kaupunki kiittää 1 momentin kolmannen kohdan maahanmuuttajamääritelmää ja pitää sitä keskeisenä asiana koko lakiesitykselle.

Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset esittävät neljänteen kohtaan lisäystä ”ja integroitumiseksi suomalaiseen yhteiskuntaan”.

Porin kaupunki toteaa, että myös kansalaistetuilla voi olla erityistarpeita, kuten tarve tulkkauspalveluihin. 

Sisäasiainministeriön rajavartiolaitoksen esikunta toivoo, että pykälän määritelmä kansainvälistä suojelua saavasta muotoiltaisiin niin, että se olisi linjassa ulkomaalaislain määritelmän kanssa.

Rovaniemen hallinto-oikeus kiinnittää huomiotaan 1 kohdan kotoutumisen määritelmään. Lausunnon mukaan määritelmästä ja varsinkin sen perusteluista voi saada sellaisen epäloogisen mielikuvan, että myös suomalainen yhteiskunta pyrkii kotoutumaan Suomeen. Hallinto-oikeuden mielestä säännöksen ja sen perusteluiden kirjoittamistapaa olisi ehkä vielä syytä miettiä. Pykälän 8 kohdassa määritellään kansainvälistä suojelua saanut. Pykälän yksityiskohtaisten perusteluiden mukaan käsite olisi ulkomaalaislaissa omaksuttua laajempi. Hallinto-oikeus toteaa, että samaa asiaa koskevat erilaiset määritelmät kahdessa soveltamisalaltaan läheisesti toisiinsa liittyvässä laissa saattaa aiheuttaa sekaannusta.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus katsoo, ettei esityksessä tuoda kotoutumisen määritelmässä riittävästi esille sitä, että kotoutuminen on erityisesti maassaolon alkuvaiheeseen ajoittuva vaihe. Kotoutumisen määritteleminen näin parantaisi toimenpiteiden vaikuttavuutta sekä resurssien kohdentamista oikein. 

Allianssi ry toteaa, että kotoutumisen määritelmä sisältää ajatuksen yhteiskunnan ja maahanmuuttajan vuorovaikutuksesta, mutta määritelmä jättää epäselväksi sen millaisia tavoitteita tai toimenpiteitä kaksisuuntaisessa kotoutumisessa valtaväestöön kohdistuu. 

Monikulttuurinen lapsen etu -verkosto esittää, että kuudennen kohdan perusteluissa mainittaisiin, että muun vastaavanlaisen syyn perusteella erityisiä toimenpiteitä tarvitsevia maahanmuuttajia voivat olla esimerkiksi Suomeen ilman huoltajaa saapuneet alaikäiset turvapaikanhakijat saatuaan oleskeluluvan.

Naisasialiitto Unioni ry toteaa, että kotouttamisen kaksisuuntaisuus edellyttää, että kunnat kouluttavat henkilöstöä ja järjestävät kuntalaisille monikulttuurisuuskasvatusta ja mahdollisuuksia positiiviseen yhteistyöhön maahanmuuttajien kanssa.

Merja Pentikäinen toivoisi lisäselvitystä siihen, mitä kotoutumisen vuorovaikutteisuudella tarkoitetaan, mitä odotuksia tämä aiheuttaa maahanmuuttajalle ja vastaanottavalle yhteiskunnalle.

Pasi Saukkonen arvioi kriittisesti pykälän kotoutumisen määritelmää. Saukkosen mukaan määritelmä on sekava ja osittain epäjohdonmukainenkin. Lausunnossa kannatetaan voimassaolevan lain ytimekästä määritelmää kotoutumisesta. Saukkonen erottaisi maahanmuuttajien kotoutumisen ja muun yhteiskunnan kotoutumisen kahdeksi eri lauseeksi. Saukkonen kysyy, mitä kotoutumiseen sisältyvät mahdollisuudet oman kielen ja kulttuurin ylläpitämiseen käytännössä pitävät sisällään. Vaikka linjaus on Saukkosen mukaan periaatteessa kannatettava, voi se johtaa maahanmuuttajia harhaan heidän oikeuksistaan oman kulttuurisen identiteettinsä säilyttämiseen. Lopuksi Saukkonen ehdottaa määritelmäluettelolle korvaavaa, johdonmukaisempaa järjestystä: kotoutuminen, kotouttaminen, sosiaalinen vahvistaminen, maahanmuuttaja, erityisiä toimenpiteitä tarvitseva maahanmuuttaja, pakolainen, kansainvälistä suojelua saanut, monialainen yhteistyö.

Suomen Mielenterveysseura katsoo, että 6. momentissa tulisi mainita traumataustaiset maahanmuuttajat, jotta mielenterveysongelmaisten maahanmuuttajien pääsy hoitoon helpottuisi.

Suomen evankelis-luterilainen kirkko toivoo, että esityksen perusteluissa mainittu kotoutumisprosessin kaksisuuntaisuus ilmenisi myös varsinaisessa lakiesityksessä ohjeistuksin konkreettisiin toimenpiteisiin.

Yhteiset lapsemme ry vaatii, että pykälän perusteluissa mainittaisiin, että muun vastaavanlaisen syyn perusteella erityisiä toimenpiteitä tarvitsevia maahanmuuttajia voivat olla esimerkiksi Suomeen ilman huoltajaa saapuneet alaikäiset turvapaikanhakijat oleskeluluvan saatuaan.

4 § Lain soveltaminen alaikäiseen

Lapsiasiavaltuutettu toivoo, että lapsen edun periaate, lapsen kuuleminen sekä mielipiteiden selvittäminen ja huomioon ottaminen muodostaisivat luonnoksessa johdonmukaisen kokonaisuuden, ottaen huomioon lastensuojelulain. Poikkeamisesta lapsen kuulemiseen tulisi säätää lastensuojelulain 20 § 3 momentin mukaisesti. Valtuutettu toivoo 2 momenttia poistettavaksi ja korvattavaksi seuraavilla momenteilla. ”Tätä lakia toteutettaessa on selvitettävä lapsen toivomukset ja mielipide sekä otettava huomioon lapsen iän ja kehitystason edellyttämällä tavalla. Kaksitoista vuotta täyttäneelle lapselle on varattava tilaisuus tulla kuulluksi hallintolain (434/2003) 34 §:n mukaisesti häntä itseään koskevassa asiassa. Lapsen mielipiteiden selvittämisen ja kuulemisen tulee tapahtua hänelle ymmärrettävällä kielellä.” ”Lapsen mielipide voidaan jättää selvittämättä vain, jos selvittäminen vaarantaisi lapsen terveyttä tai kehitystä tai jos se on muutoin ilmeisen tarpeetonta.”

Närpiön kaupunki toteaa, että pykälän 2 momentin muotoilu ”jollei kuuleminen ole ilmeisen tarpeetonta” jättää liikaa tulkinnan varaa. Kaupunki esittää kohtaa poistettavaksi.

Sosiaali- ja terveysministeriö katsoo, että säännöksen tarkoitus jää epäselväksi. Ministeriö ehdottaa 1 momentin uudelleenmuotoilua siten, että lapsen etua arvioitaessa noudatetaan niitä periaatteita, jotka ilmenevät lastensuojelulaista ja lastenhuollosta ja tapaamisoikeudesta annetusta laista. Ministeriö näkee, että 2 momentin perusteluissa ei käy ilmi viitataanko kuulemisen osalta hallintolain mukaiseen kuulemiseen.

Vantaan kaupunki toivoo pykälään lisäpainotusta varhaiskasvatukseen ja perusopetukseen.

Vähemmistövaltuutettu esittää lisättäväksi pykälään seuraavat lauseet ”Kaikkiin Suomessa oleskeleviin lapsiin sovelletaan myös lastensuojelulakia” sekä ”Suoritettu arvio lapsen edun toteutumisesta tulee kirjata kaikkien alaikäisiä koskevien päätösten perusteluihin.” Lisäksi vähemmistövaltuutettu katsoo, että viranomaisten lastensuojeluasiantuntemusta tulisi vahvistaa, jotta he nykyistä paremmin voisivat huomioida lapsen etua päätöksenteossaan.

Allianssi ry toteaa, että 2 momentti on liian tulkinnanvarainen ja epäselvä ja se voi johtaa tilanteeseen, jossa lasta ei kuulla lainkaan. Allianssin mukaan on tärkeää, että kotouttamislaki on lasten kuulemiseen liittyen yhteneväinen perustuslain ja lastensuojelulain kanssa. 

Ammattikorkeakoulujen rehtorineuvosto ARENE ry katsoo, että pykälä selkeyttää alaikäisen lapsen oikeuksia. Tämä on tärkeä uudistus, sillä Suomeen saapuu myös yksin vailla huoltajaa olevia lapsia.

Pentti Arajärvi pitää tervetulleena alaikäisiä koskevien säännöksien selkeyttämistä. 

Lastensuojelun Keskusliitto kiittää sitä, että lain periaatteisiin on kirjattu tarkemmin lapsen edun ja lapsen kuulemisen periaatteet. Keskusliitto pitää olennaisena suomalaisessa lapsilainsäädännössä sitä, että 12 vuotta täyttäneelle täytyy varata tilaisuus tulla kuulluksi. Lapsen mielipide tulee sen sijaan selvittää aina iästä riippumatta. Lausunnossa ehdotetaan, että lapsen juridisessa kuulemisessa noudatettaisiin perusperiaatetta ja jätettäisiin pois 2 momentin kohta ”ilmeisen tarpeetonta” tulkinnalle liikaa tilaa antavana.

Monikulttuurinen lapsen etu -verkosto toivoo, että pykälän perusteluissa mainitut seikat, joihin tulee kiinnittää huomiota lapsen etua arvioitaessa, tulee kirjata suoraan pykälään. Verkoston mukaan pykälän 2 momentti on liian tulkinnanvarainen ja epäselvä ja se voisi johtaa tilanteeseen, jossa lasta ei kuulla lainkaan. Pykälän perusteluihin tulisi vähintään kirjata esimerkkitilanteita, joissa lapsen kuulemista voidaan pitää ilmeisen tarpeettomana, verkosto toivoo.

Nuorisoasiain neuvottelukunta Nuora katsoo, että pykälän muotoilu antaa viranomaisille liikaa valtaa päättää siitä, haluaako se kuulla lasta lainkaan.

Yhteiset lapsemme ry katsoo, että pykälään tulee kirjata sen perusteluissa mainitut seikat, joihin tulee kiinnittää huomiota lapsen etua arvioitaessa. Yhdistys toivoo, että 2 momentin varaus lapsen kuulemisesta ”jollei kuuleminen ole ilmeisen tarpeetonta” saisi perusteluihin tuekseen esimerkkejä tilanteista, joissa lapsen kuulemista voidaan pitää ilmeisen perusteettomana.

5 § Tulkin ja kääntäjän käyttö

Hämeenlinnan kaupunki problematisoi 3 momentin muotoilua: mitä tarkoittaa riittävä ymmärtäminen? Ymmärtämiseen vaikuttaa myös viranomaisen kulttuurintuntemuksen taso.

Kaakkois-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus toteaa, että pykälässä käytetty sana tulkitseminen ei ole yksiselitteinen. Keskus toivoo uudistamista tulkkaukseen liittyvään ohjeistukseen.

Kuopion hallinto-oikeus kannattaa pykälän joustovaraa viranomaisten tulkkausvelvoitteissa asianosaisen äidinkielelle. Hallinto-oikeuden mukaan harvinaisille tai vähän esiintyville kielille ei ole tulkkauspalveluita vaikeuksitta saatavilla kaikkialla Suomessa.

Lahden kaupunki toteaa, että kaupungin tulisi korvata kunnalle aiheutuneet tulkkauskustannukset täysimääräisesti, lisäksi kaupunki on huolissaan tulkkien riittävyydestä.

Närpiön kaupunki kaipaa 3 momentin muotoilulle ”riittävästi ymmärtävän” tarkennusta. Kaupungin mukaan muotoilu jättää liikaa tulkinnan varaan.

Porin kaupunki toteaa, valtion tulisi varautua tulkkausmenojen kasvuun laajasta kohderyhmästä johtuen.

Satakunnan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus toivoo pykälään velvoittavampaa sanamuotoa viranomaisen velvollisuudesta huolehtia tulkkauksen järjestämisestä terveydenhuollossa, päivähoidossa ja peruskoulutuksessa. 

Sosiaali- ja terveysministeriö toivoo, että 4 momentin perusteluja täsmennettäisiin siltä osin, milloin viranomainen saisi jättää aineiston tulkitsematta tai kääntämättä.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Ammattikorkeakoulujen rehtorineuvosto ARENE ry näkee, että pykälä määrittelee tulkin ja kääntäjän käytön nykyistä lakia tarkemmin ja laajemmin. Neuvoston mukaan tämä tuo kotoutumiseen ja kotouttamiseen merkittävän välineen.

Etelä-Suomen alueellinen Etnisten suhteiden neuvottelukunta kokee, että pykälässä käytetty tulkitsemisen käsite on outo. Neuvottelukunta painottaa, että on suuri ero siinä, puhutaanko asioimistulkkauksesta tai asioiden tulkitsemisesta. Lausunnossa tähdennetään, että sekä kotouttajan että kotoutettavan oikeusturva kärsii, jos yhteinen ymmärrys puuttuu.

Kuntaliitto katsoo, että pykälän 2 momentti tulee muuttaa muotoon ”Viranomaisen on mahdollisuuksien mukaan huolehdittava…” Muussa tapauksessa tulkkauskustannukset nousevat huomattavasti.

Naisasialiitto Unioni ry esittää, että maahanmuuttajilla tulisi olla oikeus tulkkipalveluihin myös kotouttamissuunnitelman muuttamis- ja keskeyttämisneuvotteluissa ja tilanteissa, joissa on kyse hänen oikeuksistaan saada yhteiskunnallista tukea.

Tampereen maahanmuuttajaneuvosto toivoo, että 3 momentissa määriteltäisiin selkeästi ne tapaukset, jolloin hyväksyttävästi voidaan tulkita tai kääntää muulle kuin äidinkielelle. Liian lavea määritelmä voi aiheuttaa oikeusturvan kannalta huolestuttavia tilanteita.

Valtakunnallinen vammaisneuvosto katsoo, että pykälään tulee sisällyttää maininta viittomakieltä tai muuta tulkitsemisapua tarvitsevien vammaisten oikeudesta saada tulkitsemis- tai kääntämisapua itselleen soveltuvalla tavalla. Vammaisneuvoston mukaan pelkkä yleisluontoinen viittaus siihen, että asia voitaisiin tulkita sellaiselle kielelle, jota asianosaisen voidaan todeta asian laatuun nähden riittävästi ymmärtävän, ei ole riittävä.

Vammaisfoorumi ry esittää, että maahanmuuttajalla tulee olla mahdollisuus myös viittomakieliseen tulkkaukseen sekä puhevammaisten tulkkauspalveluun. Foorumin mukaan mahdollisuus ja oikeus tulkkauspalveluihin tulisi olla kaikissa kotoutumista tukevissa palveluissa, joissa se on tarkoituksenmukaista. 

Väestöliitto suosittelee termin tulkitseminen vaihtamista termiin tulkkaaminen.

6 § Kotoutumista edistävien toimenpiteiden järjestäminen

Hämeenlinnan kaupunki tuo esille keskitetyn neuvontapalvelun hyödyllisyyden tuotaessa esille moninaista palvelukenttää maahanmuuttajalle.

Kouvolan kaupunki vaatii, että kuten kunnan peruspalvelut, myös kaikki TE-toimistojen palvelut tulisi olla maahanmuuttajien käytettävissä, ja että toimistojen tulisi opastaa maahanmuuttajia niiden käytössä.

Lahden kaupunki toteaa, että kuntien lisäresursointi tulisi ottaa erityisen huomion kohteeksi.

Lounais-Suomen aluehallintovirasto tuo esille, että aluehallintoviraston toimivalta opetushallinnon alalla perustuu vain kuntalakiin. Siten aluehallintoviraston toimivalta koskien kuntien opetustoimen maahanmuuttajapalveluiden järjestämisen arviointia ja seurantaa rajoittuu kantelun perusteella tehtyyn oppilaan tai opiskelijan oikeusturvan toteutumisen selvittämiseen.

Porin kaupunki tuo esille, että lakiluonnoksessa esitetyt kuntien velvollisuudet palveluiden tuottamisessa vaativat lisäresursointia valtion taholta.

Sosiaali- ja terveysministeriö toivoo täsmennystä siihen, mitä käsitteillä ”peruspalvelut ja erityispalvelut” tarkoitetaan. Ministeriö huomauttaa, ettei sosiaalihuoltoa koskevassa lainsäädännössä ole vastaavia käsitteitä. 

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Vantaan kaupunki toteaa, että maahanmuuttajien alkuvaiheen palvelut linkittyvät vahvasti maahan saapumiseen ja oleskelulupa-asioihin ja sen tulisi täten kiinnittyä vahvasti valtiotason palveluihin ja tulla myös rahoitetuksi valtion taholta. 

Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus toteaa, että erityispalvelut voitaisiin tuoda paremmin esiin erityisesti osana maahanmuuttajan alkuvaiheen kotouttamispalveluita. Kotoutumisajan jälkeen kotouttamista tuettaisiin osana julkisia peruspalveluita.

Kuntaliitto katsoo, että peruspalveluista erilliset järjestelyt ja vain maahanmuuttajille suunnatut kotoutumista edistävät palvelut vaativat lisäresursointia. Lisäksi pykälässä olisi erikseen mainittava työhallinnon velvoitteet maahanmuuttajien kotouttamisessa.

7 § Perustieto suomalaisesta yhteiskunnasta

Espoon kaupunki pitää pykälää tervetulleena. Kaupunki toivoo, että ministeriö vastaa perustietoaineiston yhteensovittamisesta, kääntämisestä, jakelusta ja kustannuksista yhteistoiminnassa muiden perustietoa jakavien tahojen kuten Infopankin kanssa.

Helsingin kaupunki toteaa, että aineistoa valmisteltaessa tulee tehdä tiivistä yhteistyötä muiden perustietoa jakavien tahojen, kuten maahanmuuttajien Infopankin kanssa. Kaupunki huomauttaa, että kirjalliseen materiaaliin pohjautuva tiedotus ei tavoita kaikkia maahanmuuttajaryhmiä, kuten lukutaidottomia.

Hämeenlinnan kaupunki painottaa, että perustietoa ja perehdytystä suomalaiseen yhteiskuntaan tulisi olla jatkuvasti saatavilla keskitetystä pisteestä. Tätä varten vaaditaan runsaasti resursseja.

Itä-Suomen aluehallintovirasto toteaa, että 3 momentti on vaikeasti tulkittava. Virasto toivoo perustiedon valmisteluvaiheessa yhteistyötä viranomaisten välillä päällekkäisyyksien välttämiseksi. 

Jyväskylän työ- ja elinkeinotoimisto toteaa, että tällä hetkellä maahanmuuttajien tiedottaminen ja opastaminen oikea-aikaisiin palveluihin on satunnaista, mihin lakiuudistuksella juuri pyritään vaikuttamaan. Tarve perustietomateriaalille on lausunnon mukaan ilmeinen, mutta on huomioitava, että painetulla ja sähköisellä tiedolla tavoitetaan vain osa maahanmuuttajista. Tietoa on oltava saatavilla myös alkuvaiheen jälkeen, koska suuren tietomäärän omaksuminen kerralla voi olla vaikeaa ja tiedosta saatetaan omaksua vain se osa, joka on juuri sillä hetkellä oleellista. Lisäksi tietoja on päivitettävä usein.

Kaakkois-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus nostaa esille perustietoaineiston jatkuvan päivittämisen tarpeen ja tärkeyden. Keskus aprikoi, onko tarkoituksena kääntää perustieto maahanmuuttajien omalle kielelle vai vain yleisimmille.

Kajaanin kaupunki toivoo, että perustiedon sisällöntuottaminen ohjeistettaisiin tarkasti. Kaupunki toivoo myös selvyyttä siihen, kenen vastuulla tietouden jakaminen on.

Kansaneläkelaitos tuo ilmi halunsa olla mukana perustietopaketin suunnittelussa. Kelan mukaan perustietopakettia suunniteltaessa tulisi huomioida jo olemassa oleva perusaineisto sekä määritellä yhteisen aineiston päivitysvelvollisuudet riittävän tarkasti.

Keski-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus tuo esille, että maahanmuuttajien erityisryhmien osalta voi olla niin, että maahantulovaihe ei välttämättä ole oikea ajankohta palvelutarpeiden syvällisemmälle arvioinnille. Oman osaamisen arviointi voisi olla tuloksellisempaa suomen kielen perustaitojen oppimisen jälkeen, keskus toteaa.

Lapsiasiavaltuutettu korostaa, että perustiedon saaminen tulee varmistaa mahdollisimman varhaisessa vaiheessa maahantulon jälkeen.

Mikkelin työ- ja elinkeinotoimisto pitää tärkeänä, että säännöksen tarkoittama perustieto suomalaisesta yhteiskunnasta olisi valmiina lain astuessa voimaan.

Närpiön kaupunki toivoo pykälän 3 momenttiin tarkennusta niin, että sisäasiainministeriö valvoisi, että materiaali tulee tehdyksi ja päivitetyksi muidenkin viranomaisten osalta.

Pirkanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus pitää ehdotusta perustietopaketista sinänsä oikeansuuntaisena, mutta muistuttaa osan maahanmuuttajista olevan luku- ja kirjoitustaidottomia, jolloin alkuinformaatio olisi annettava suullisesti.

Pohjois-Karjalan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus pohtii, että mikäli perustietoaineisto on tarkoitus laatia ESR-hankkeessa, olisiko kunnille tarjolla käännöspalvelua aineiston käännättämiseen ja missä aineiston jatkotyöstäminen on tarkoitus tapahtua hankkeen jälkeen.

Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset kannattavat perustiedon jakamista kaikille maahanmuuttajille.

Porin kaupunki toteaa, että perustietoaineiston tuottamiseen, kääntämiseen ja päivittämiseen tarvitaan lisäresursseja.

Porin työ- ja elinkeinotoimisto kannattaa perustiedon jakamista kaikille maahanmuuttajille. Toimiston mukaan maahanmuuttajan pitää saada tietoa toisaalta oikeuksistaan, toisaalta myös velvollisuuksistaan yhteiskunnassa ja työelämässä.

Puolustusministeriön näkemyksen mukaan perustietoihin tulisi sisällyttää myös riittävät tiedot Suomen kansalaisuuteen liittyvästä asevelvollisuudesta, kun kerran kansalaisuuden saamista pidetään osana maahanmuuttajan kotoutumispolkua.

Satakunnan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus huomioi, että kirjallisesti omalle kielelle käännetystä tietopaketista voi olla jatkossa apua kunnille ja TE-toimistoille.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Vaasan kaupunki toivoo, että aineiston tuottamisessa tulisi hyödyntää maahanmuuttajien kokemuksia.

Vantaan kaupunki näkee positiivisena, että maahanmuuttajalla olisi maahan saapuessaan mahdollisuus saada perustiedot oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan. 

Vantaan työ- ja elinkeinotoimisto pitää maahanmuuttajalle saatettavan tiedon listausta yleisluontoisena, laajana ja kunnianhimoisena. Toimisto pitää ikävänä, että aineiston kokoaminen ja kartoittaminen joudutaan tekemään määräaikaisen rahoituksen turvin. Toimisto pitää suurena haasteena tiedon rajoittamista olennaiseen huolimatta tiedontarpeen laajuudesta. 

Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus kannattaa perustiedon jakamista maahanmuuttajalle heti alkuvaiheessa. Lausunnossa toivottaisiin esitykseltä vielä selkeämpää työnjaon ja vastuiden määrittelyä eri viranomaisten välillä.

Allianssi ry pitää tärkeänä, että lasten ja nuorten tiedontarpeet huomioidaan perustietoaineistoa tuotettaessa, ja että lasten ja nuorten oikeus perustiedonsaantiin turvataan. 

Amiedu esittää maahanmuuttajan perustiedon tason arvioimiseksi sertifikaattia, tämä voisi madaltaa myös työnantajan rekrytointikynnystä.

Etnisten suhteiden ja kansainvälisen muuttoliikkeen tutkimuksen seura (ETMU ry) toivoo tarkennusta ”työelämän pelisäännöt”-ilmaisulle sekä mainintoja työntekijän oikeuksista ja velvollisuuksista sekä työntekijöiden oikeuksia valvovista ja tiedottavista viranomaisista.

Keskuskauppakamari suosittelee resurssien säästämiseksi selvittämään, voitaisiinko Helsingin kaupungin ylläpitämää www.infopankki.fi -sivustoa hyödyntää myös valtakunnallisesti. 

Monikulttuurinen lapsen etu -verkosto toivoo, että perustietoaineistoa tuotettaessa otettaisiin huomioon lasten ja nuorten tiedontarpeet. Verkosto painottaa myös lasten ja nuorten oikeutta perustiedonsaantiin.

Monikulttuuriyhdistys Familia Club ry kannattaa kaikille Suomeen muuttaville suunnatun kirjallisen perustiedon antamista. Yhdistys kuitenkin suosittelee, että muuttajalla olisi tarvittaessa mahdollisuus saada tietoa myös suullisesti. Tämä olisi tärkeää varsinkin niiden kannalta, joille tiedon omaksuminen pelkästään kirjallisessa muodossa on vaikeaa.

Naisasialiitto Unioni ry esittää 1 momentin jälkeen lisättäväksi seuraava momentti: ”Maahanmuuttajille annetaan tietoa naisten ja miesten tasa-arvoisista ja yhdenvertaisista oikeuksista ja velvollisuuksista suomalaisessa yhteiskunnassa sekä naisen yhtäläisestä osallistumisesta työelämään”. Unioni toivoo perustietoon lisäksi informaatiota suomalaisesta työsopimuslaista ja työntekijän oikeuksista sekä ammattiyhdistystoiminnasta.

SAK ry, STTK ry ja PAM ry pitävät tärkeänä, että perustieto jaetaan kaikille maahanmuuttajille. Ammattiyhdistykset toivovat perustiedon sisällössä kiinnitettävän huomiota riittävään ja ymmärrettävään tiedottamiseen suomalaisesta ammatillisesta järjestäytymisestä. 

Pasi Saukkonen pitää kannatettavana ehdotusta maahanmuuttajille tarjottavasta tiedosta suomalaisesta yhteiskunnasta. Saukkonen ehdottaa 1 momentin ensimmäistä lausetta muutettavaksi muotoon ”Maahanmuuttajalle annetaan tietoa hänen oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan suomalaisessa työelämässä sekä laajemmin suomalaisessa yhteiskunnassa”. Lausunnossa painotetaan, että tietopaketin onnistunut toteutus vaatii asianomaisille viranomaisille riittävät resurssit tavoitteiden saavuttamiseksi.

Tampereen maahanmuuttajaneuvosto tuumii, onko mitään takeita siitä, että maahanmuuttaja ymmärtää tietopaketin sisällön. Neuvosto epäilee, että maahanmuuton alkuvaiheessa maahanmuuttajalle on jätetty liikaa vastuuta itselleen.

Tasa-arvoasiain neuvottelukunta kannattaa perustietopaketin kehittämistä. Neuvottelukunta toivoo otettavan huomioon sukupuolinäkökulma sekä tietopaketin kääntämisen mahdollisimman monelle kielelle.

Valtakunnallinen vammaisneuvosto esittää, että pykälään lisättäisiin sanat ”hänelle saavutettavalla tavalla”, niin että 1 momentti kuuluisi ”Maahanmuuttajalle annetaan tietoa hänen oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan yhteiskunnassa ja työelämässä sekä muista yhteiskunnan perusasioista hänelle saavutettavalla tavalla”.

Vammaisfoorumi ry toteaa, että pykälässä ei tule selkeästi esille kenellä on vastuu antaa tietoa maahanmuuttajalle. Foorumin mukaan tiedonantamisessa tulee kiinnittää huomiota siihen, että maahanmuuttaja saa selkeää tietoa oikeuksistaan sekä viranomaisten toiminnasta. Pykälässä määritelty tieto tulisi antaa maahanmuuttajalle esteettömässä muodossa, foorumi esittää.

Väestöliitto pitää perustiedon jakamista lakiesityksen parhaimpina uudistuksina. Väestöliitto kiittää erityisesti sitä, että perustiedolla saavutetaan perhesyiden perusteella maahan saapuvia. Lausunnossa toivotaankin, että käännöskieliksi valittaisiin erityisesti kieliä, joiden käyttöalueilta saapuu runsaasti puolisoina maahan muuttavia.

Yhteiset lapsemme ry toivoo, että pykälän perusteluissa korostetaan, että perustietoa annettaessa tulisi kiinnittää huomiota siihen, että maahanmuuttajanaiset ja kotona olevat pienten lasten äidit sekä nuoret, erityisesti ilman huoltajaa kunnassa asuvat alaikäiset turvapaikanhakijat saavat riittävästi tietoa suomalaisesta yhteiskunnasta. 

8 § Ohjaus ja neuvonta

Espoon kaupunki toivoo, että pykälässä huomioitaisiin muitakin viranomaisia, kuten Maahanmuuttovirasto, työsuojeluviranomaiset, Kansaneläkelaitos ja verohallinto.

Espoon työ- ja elinkeinotoimiston mukaan ohjauksen ja neuvonnan ongelma on se, että hyvän tavoitettavuuden ja tulkkausmahdollisuuden ansiosta TE-toimistossa suuri osa ajasta kuluu muiden viranomaisten palveluista tiedottamiseen ja niihin ohjaamiseen ydintehtävien sijasta.

Itä-Suomen aluehallintovirasto korostaa kuntien henkilöstön kouluttamisen tärkeyttä.

Närpiön kaupunki lausuu, että tällainen vastuu voisi kuulua maahanmuuttajakoordinaattorille. Kaupunki suosittelee mallia, jossa kunta tai alue, jossa asuisi yli 15 000 asukasta, ja jonka asukkaista yli 3 prosenttia on maahanmuuttajia, perustettaisiin valtion tuella maahanmuuttajakoordinaattorin virka.

Oulun kaupunki toivoo, että valtio tukisi jatkossa kuntia niin, että monimuotoisen asiakaskunnan palvelutarpeet voidaan toteuttaa laadukkaasti pysyvällä toimintamallilla.

Porin kaupunki tuo esille, että kuntien ohjaus ja neuvontavastuuseen ei riitä yksi asiointikerta. Kaupunki toteaa, että ohjausta, neuvontaa sekä tulkkaus- ja käännöspalveluita tarvitaan ainakin kotoutumisaikana.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Vantaan kaupunki toivoisi, että pykälässä kiinnitettäisiin myös huomiota muiden viranomaisten antamaan ohjaukseen, opastukseen ja neuvontaan.

Vantaan työ- ja elinkeinotoimisto toteaa, että jotta nämä palvelut pystytään antamaan, edellytetään työnjakoa kunnan ja työ- ja elinkeinotoimiston välillä. Toimiston mukaan tämä edellyttää molempien viranomaistahojen kouluttamista. 

Allianssi ry pitää tärkeänä, että kunnilla on tarvittavat resurssit tuottaa maahan muuttaneille lapsille ja nuorille tarkoitettuja ohjaus- ja neuvontapalveluita ja että ohjaus- ja neuvontatyötä tehdään moniammatillisesti. 

Tampereen maahanmuuttajaneuvosto toteaa, että velvollisuus tiedonantamiseen on hyvä asia, mikäli siihen taataan myös riittävät aikaresurssit virkailijoille.

Valtakunnallinen vammaisneuvosto esittää pykälään lisättäväksi viranomaisten velvollisuus antaa asianmukaista ohjausta tarvittaessa yhteistyössä asiantuntijajärjestöjen kanssa. Vammaisneuvoston mukaan monissa ohjaustoimissa tarvitaan erityisasiantuntemusta ja osaamista, jota on vain vammaisjärjestöillä. 

Vammaisfoorumi ry huomauttaa ohjauksen ja neuvonnan tärkeydestä. Neuvonnan tulisi olla monipuolista ja helposti saatavilla. Foorumi painottaa vammaisten maahanmuuttajien erityistarpeita, tiedon tulisi olla esteettömässä ja saavutettavassa olevassa muodossa. Neuvonnassa tulisi antaa tietoa oikeuksista, velvollisuuksista sekä oikeusturvasta. 

Yhteiset lapsemme ry esittää pykälään kuntien ja TE-toimiston ohjaus-, opastus- ja neuvontavelvollisuuteen liitettäväksi velvoite riittävästä ammatillisesta osaamisesta. Yhdistys myös toivoo pykälän perusteluihin tarkennusta siihen, mitä tarkoitetaan kotoutumista edistävillä toimenpiteillä ja palveluilla.

9 § Alkukartoitus

Jyväskylän TE-toimiston Palapeli2-projekti lausuu, että esityksessä tulisi selkeämmin tuoda esiin työnjako kunnan ja TE-toimistojen välillä koskien alkukartoituksen tekemistä. Palapeli2-projektin mukaan alkukartoitus edellyttää sen tekijältä vahvaa ammatillista osaamista ja lain tasolla tarkempaa määrittelyä siitä, mitä on tarkoitus mitata. Projekti ehdottaa järjestelmää, jossa alkukartoitus järjestettäisiin alkuopetuksena, jonka aikana oppimiseen vaikuttavilla asioilla olisi aikaa tulla esille ja samalla rakennettaisiin opiskelijan polku kotoutumiskoulutuksessa.

Kaakkois-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus toivoo selvennystä alkukartoitukseen liittyvistä viranomaisvastuista. Keskus huomioi, että pykälässä mainittu alkukartoituksen tietojen siirtyminen viranomaiselta toiselle vaatii selvennystä salassapitosäännösten osalta esimerkiksi tilanteessa, jossa alkukartoituksessa on tullut ilmi asiakkaan terveydentilaan liittyviä seikkoja. 

Kouvolan kaupunki huomioi, että alkukartoituksen järjestäminen tulisi lisäämään kunnan velvoitteita. Lausunnossa toivotaan, että työikäisten maahanmuuttajien ensisijainen alkukartoituksen tekijä olisi työ- ja elinkeinotoimisto. Kaupunki toteaa, että alkukartoitus lisää tulkkien sekä sosiaali- ja terveyspalvelujen käyttöä. Valtion tulisi korvata täysimääräisesti lisääntyneestä palvelujen käytöstä syntyneet kulut. Kaupunki kysyy, onko tarkoituksenmukaista säätää alkukartoitusta näin laajana kuten on kaavailtu. Lopuksi lausunnossa alleviivataan sen tärkeyttä, että alkukartoituksesta tiedot siirtyvät sille viranomaiselle, jonka asiakkaaksi maahanmuuttaja alkukartoituksen jälkeen ohjataan.  

Kuopion kaupunki huomioi, että maahanmuuttajien osaamisen tunnistamisessa ja tunnustamisessa on puutteita, mikä tulisi huomioida lain tavoitteissa vahvemmin. Osaamisen tunnistamisella ja tunnustamisella on myös asiakkaita voimaannuttava vaikutus. Kaupunki toivoisi alkukartoitusvaiheeseen myös niveltoimenpiteitä tulovaiheen ja kotoutumiskoulutuksen väliin, kuten erityisopetusta. 

Lahden kaupunki toteaa, että alkukartoituksessa selvitettävät seikat vaativat alkukartoituksen tekijältä hyvin laajaa osaamista monilta eri aloilta. Kaupungin mukaan tämä vaatii poikkihallinnollista yhteistyötä sekä lisäresursointia.

Oikeusministeriö katsoo, että pykälän sanamuotoa tulisi harkita uudelleen kohdan ”maahanmuuttajan oppimisvalmiudet” osalta. Ministeriön mukaan 1 momentissa on määritelty alkukartoittajan tehtävät liian laveaksi, eikä alkukartoituksen tekijällä voida olettaa olevan riittävää ammattitaitoa arvioida maahanmuuttajan oppimisvalmiuksia.

Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset esittävät, että TE-toimistojen asiakkaille tehtäisiin alkukartoitus automaattisesti, lisäksi alkukartoituksesta tulee tiedottaa riittävästi. TE-toimiston ja kunnan välistä työnjakoa tulisi selventää. Keskus tuo esille, että koska alkukartoituksia voidaan tehdä myös ostopalveluina, tulisi 2 momenttiin selventää ”alkukartoituksen perusteella arvioidaan”. Keskukset toivovat myös selkeitä ohjeita alkukartoituksien laatimiseen.

Sosiaali- ja terveysministeriö katsoo, että kotoutumissuunnitelman tarvetta arvioitaessa tulisi kiinnittää erityisesti huomiota siihen, tarvitseeko maahanmuuttaja erityisiä toimenpiteitä kotoutumisensa tueksi. Ministeriö toivoo, että pidettäisiin huoli kotouttamissuunnitelman sovittamisesta yhteen hoito-, palvelu- tai kuntoutussuunnitelman kanssa, jotta todellinen yhteistyö eri toimijoiden välillä toteutuu. 

Turun työ- ja elinkeinotoimisto toteaa, että on kustannuskysymys, voiko työhallinto tai kunta korvata osan rinnastuspäätöksen hakemiseen liittyvistä kustannuksista. 

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Vantaan kaupunki toivoisi selkeämpää vastuuviranomaisten määrittelyä.

Vantaan työ- ja elinkeinotoimisto toteaa, että jotta alkukartoituksessa määritellyt toiminnot saadaan tehtyä, tulee huomioida työ- ja elinkeinotoimiston henkilökunnan kouluttaminen sekä riittävien työvoimakoulutukseen varattujen määrärahojen varaaminen osittain ostopalveluina hankitun alkukartoituksen suorittamiseen. 

Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus kannattaa ajatusta alkukartoituksesta, mutta on skeptinen sen toteutumisesta pienemmissä kunnissa. ELY-keskus toivoisi työnjaon kehittämistä niin, että TE-toimistot voisivat keskittyä entistä voimakkaammin työmarkkinoille suuntaavien maahanmuuttajien kotoutumispalveluiden järjestämiseen. Lausunnossa myös esitetään toive selkeistä säädöksistä tietojensaantioikeudesta ja salassapitovelvollisuudesta tietojen siirtämisessä viranomaiselta toiselle.

Äänekosken TE-toimisto toteaa, että esityksessä suunniteltu syvällisempi kielitaitotason tai oppimisvalmiuksien kartoittaminen vaatisi esimerkiksi palvelun hankkimista ostopalveluna. Pienessä kunnassa tai TE-toimistossa tämän ammattitaitoisen ostopalvelun hankkiminen voi muodostua haasteeksi ja viivästyttää kotoutumissuunnitelman tekoa. 

Allianssi ry esittää 1 momenttiin seuraavanlaista muotoilua: ”sekä muut työllistymiseen ja kotoutumiseen vaikuttavat seikat”.

Amiedu toteaa, että alkukartoituksen toteuttamisessa tarvittaisiin suomen ja ruotsin kielen lisäksi muunkielisiä palveluja ja tulkkausta. Amiedu painottaa, että alkukartoituksen tekijöiden osaamiseen ja kartoitusmenetelmien kehittämiseen tulee panostaa.

Kuntaliitto kiinnittää huomiota siihen, että vaikka alkukartoitus on alustava selvitys maahanmuuttajan tilanteesta, on sillä huomattava vaikutus kotoutumisen suunnitteluun. Alkukartoituksessa selvitettävät seikat vaativat alkukartoituksen tekijältä laajaa osaamista monilta eri aloilta.

Monikulttuurinen lapsen etu -verkosto toivoo, että pykälän perusteluissa mainittaisiin, että ilman huoltajaa Suomeen saapuneet alaikäiset kuuluvat erityisiä toimenpiteitä tarvitseviin maahanmuuttajiin oleskeluluvan saatuaan. Verkosto haluaa myös 1 momentin viimeiseen lauseeseen lisäyksen ”sekä muut työllistymiseen ja kotoutumiseen vaikuttavat seikat”.

Monikulttuuriyhdistys Familia Club ry katsoo, että pykälän 1 momentin loppua tulisi muuttaa muotoon ”sekä muut kotoutumiseen ja työllistymiseen”. Tämä siksi, että lakiesityksen mukaan alkukartoitusta ei ole tarkoitus rajata vain työmarkkinoille suuntautuville Suomeen muuttaville henkilöille.

Pasi Saukkosen mukaan alkukartoitus on kotouttamistoimenpiteiden sekä suunnitellun kotouttamispolitiikan kohdealueen laajennuksen kriittinen hetki. Saukkosen mukaan kotouttamisen kustannukset ovat niiden ulkopuolelle jäävien, mutta niitä tarvitsevien maahanmuuttajien kustannuksia pienemmät. Tällöin kenenkään toimenpiteitä tarvitsevan maahanmuuttajan ei tulisi jäädä niistä paitsi. Saukkonen ehdottaa, että pykälää muutettaisiin siten, että suppea alkukartoitus tehtäisiin Suomessa kaikille maahanmuuttajille esimerkiksi pykälän 7 ilmaisemissa tilanteissa. Suppeassa alkukartoituksessa voitaisiin tehdä päätös laajemman alkukartoituksen tarpeesta, minkä lisäksi laajempaan alkukartoitukseen voisi osallistua myös vapaaehtoisesti ehdotuksen 10 § mukaisella tavalla.

Suomen ammattikorkeakouluopiskelijakuntien liitto (SAMOK) toteaa, että työn ollessa yksi keskeinen kotoutumista edistävä tekijä, ulkomailla suoritettujen tutkintojen tunnustaminen vaatii konkreettisia toimia, jotka tulee huomioida uudessa kotouttamislaissa. Erityisesti työantajien tietoutta ulkomaisten tutkintojen tunnustamiskäytänteistä olisi lisättävä.

Valtakunnallinen vammaisneuvosto pitää tärkeänä, että kotoutumissuunnitelmaan sisällytetään olennaisena osana vammaispalveluita koskeva palvelusuunnitelma sekä kuntoutusta koskeva kuntoutussuunnitelma. Lausunnossa todetaan, että tässä hallinnonalojen yhteistyö ja eri suunnitelmien yhteensovittaminen ovat merkittävässä asemassa.

Vammaisfoorumi ry esittää, että pykälään lisättäisiin, että alkukartoituksessa selvitetään muut työllistymiseen ja kotoutumiseen vaikuttavat seikat. Foorumin mukaan alkukartoitus tulisi tehdä moniammatillisessa yhteistyössä, jotta henkilön kokonaistilanne voidaan selvittää hyvin. 

Väestöliitto toivoo, että lain soveltamisohjeissa eriteltäisiin se, millaisin kriteerein erityisiä toimenpiteitä tarvitsevat määritellään. Lausunnossa esitetään pykälän 1 momentin muotoiluun seuraavaa muutosta: ”sekä muut työllistymiseen vaikuttavat seikat” muutettaisiin muotoon ”sekä muut kotoutumiseen vaikuttavat seikat”.

Yhteiset lapsemme ry esittää, että pykälän perusteluissa mainittaisiin, että ilman huoltajaa Suomeen saapuneet alaikäiset turvapaikanhakijat kuuluvat erityisiä toimenpiteitä ja tukea tarvitseviin maahanmuuttajiin oleskeluluvan saatuaan. Yhdistys toivoo lisäksi, että 1 momentin viimeiseen lauseeseen tehdään lisäys ”sekä muut työllistymiseen ja kotoutumiseen vaikuttavat seikat”.

10 § Alkukartoituksen järjestäminen

Espoon kaupunki toteaa, että kunnan ja TE-toimiston välinen vastuunjako on ilmaistu epäselvästi. Kaupunki katsoo, että alkukartoituksen ajatus on kartoittaa työllistymiseen vaikuttavia seikkoja. Tämän vuoksi alkukartoitus kuuluisi luontevammin työ- ja elinkeinohallinnolle. 

Espoon työ- ja elinkeinotoimisto pitää velvollisuutta alkukartoituksen järjestämiseen kannatettavana. Erityisesti lausunnossa kiitetään sitä, että kunnalla olisi velvollisuus tehdä alkukartoitus maahanmuuttajalle, joka ei ole TE-toimiston asiakas. Lausunnon mukaan vielä olisi kuitenkin pohdittava tarkemmin alkukartoituksen syvyyttä, yksilöllisyyttä, yhteneväisyyttä eri alueilla ja vastuutahoja.

Etelä-Savon elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus kannattaa alkukartoitusjärjestelmää, mutta korostaa sen vaativan lisäresursointia. Keskus esittää, että alkukartoitus tehtäisiin kaikille maahanmuuttajille, eikä vain niille, jotka sitä itse pyytävät. Lausunnossa toivotaan pykälään selvennystä sen osalta, missä tapauksissa alkukartoituksen tekee kunta, missä tapauksessa TE-toimisto. Keskus myös toivoo alkukartoituksille selkeät laatuvaatimukset, jotta kuntien ja TE-toimistojen tekemät kartoitukset ovat tasalaatuisia. Lopuksi keskus esittää, että alkukartoitus tehtäisiin ostopalveluna, niin että sama palveluntuottaja tekisi kartoitukset niin kunnan kuin TE-toimistojen asiakkaille.

Helsingin kaupunki toteaa, että säännökseen tulee lisätä ilmaus ”salassapitosäännösten estämättä”, mikäli tarkoitus ei ole, että tietojen luovutus jää riippumaan siitä, saadaanko asiakkaalta suostumus tietojen luovuttamiseen. Kaupunki myös huomioi, että esityksessä ei mainita niitä perusteita, joilla määräytyy, onko maahanmuuttaja kunnan vai TE-toimiston asiakas.

Hämeen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus toivoisi selkeämpää erottelua TE-toimistojen ja kunnan tehtävien osalta. Keskus toivoo tarkempaa määrittelyä siitä, milloin alkukartoituksen tekee kunta, milloin TE-toimisto. Lausunnossa tuodaan myös esille huoli resurssien riittävyydestä kaavailtujen tehtävien toteuttamiseen.

Hämeenlinnan kaupunki toteaa, että alkukartoituksen käynnistäminen kahden kuukauden sisällä maahanmuuttajan pyynnön jälkeen vaatii lisäresursseja.

Itä-Suomen aluehallintovirasto esittää maahanmuuttajalle velvollisuutta osallistua alkukartoitukseen.

Jyväskylän kaupunki huomauttaa, että lain tarkoitus ei toteudu käytännössä, sillä maahanmuuttajat eivät useinkaan osaa pyytää alkukartoitusta. Kaupunki toivoo, että alkukartoitus olisi sisäänrakennettu uuden maahanmuuttajan vastaanottosysteemiin.

Jyväskylän työ- ja elinkeinotoimisto pitää kohtuuttomana sitä, maahanmuuttajan olisi itse oltava aktiivinen ja pyytää alkukartoitukseen pääsyä. Lisäksi lausunnossa todetaan, että alkukartoitukseen ohjautumisen turvaamiseksi kaikissa kunnissa olisi oltava yhtäläiset mahdollisuudet ohjata maahanmuuttajia palveluprosesseissa. TE-toimiston mukaan suuremmissa keskuksissa asuvat maahanmuuttajat saavat parempia palveluita kuin pienemmillä paikkakunnilla asuvat. TE-toimisto huomauttaa myös, että alkukartoitus on vaativaa, ja sen pitääkin olla tuotteena voimassa ennen kuin laki tulee voimaan.

Kajaanin kaupunki toteaa, että kartoituksen pyytäminen voi olla asiakkaalle viimeistään vuoden kuluessa oleskelun alkamisesta liian vaativa asia. Kaupunki toivoo alkukartoitukseen tekemiseen viranomaisaloitteisuutta. Lausunnossa myös toivotaan työnjaon selkiyttämisen kuntien ja TE-toimistojen välillä. Kaupunki toteaa lopuksi, että esitetty kahden kuukauden määräaika kartoituksen tekemiseen on tiukka.

Lahden kaupunki esittää, että ehdotuksen mukaiset kulut tulisi korvata täysimääräisesti valtion varoista. Kaupunki ehdottaa, että alkukartoituksia voitaisiin tehdä kunnan ja TE-toimiston lisäksi esimerkiksi oppilaitoksissa kansainvälisille opiskelijoille.

Närpiön kaupunki esittää alkukartoituksen tekemistä viimeistään kuukauden sisällä maahanmuuttajan aloitteesta, jotta kotoutuminen alkaisi mahdollisimman nopeasti.

Oikeusministeriö toteaa, ettei 4 momentin asetusvaltuuden tarpeellisuus ole selvä ja että säännös kaipaisi perusteluja. 

Opetushallitus kokee, että alkukartoituksen jättäminen maahanmuuttajan aktiivisuuden varaan asettaa heidät eriarvoiseen asemaan. Opetushallitus pitää tärkeänä, että alkukartoituksen tekijät saisivat samanlaisen koulutuksen, jolloin saavutettaisiin kartoituksissa valtakunnallinen yhdenmukaisuus.

Opetus- ja kulttuuriministeriön mukaan tulisi pohtia olisiko tarpeen määritellä viranomaisten velvollisuutta tässä pelkän maahanmuuttajan oikeuden sijaan.

Oulun kaupunki aprikoi tehostuuko kotoutuminen alkukartoitusta kehittämällä jos se perustuu pelkästään maahanmuuttajan tahdonilmaisuun? Kaupunki toivoo, että laissa määriteltäisiin selkeästi, kenellä on vastuu alkukartoituksesta. Lausunnossa kiinnitetään myös huomiota alkukartoituksen ja kotoutumissuunnitelman osittaiseen päällekkäisyyteen. Kaupungin mukaan vaiheet liittyvät niin kiinteästi toisiinsa, että ei välttämättä olisi tarvetta tehdä näin selkeää rajanvetoa niiden välillä. Lopuksi lausunnossa huomautetaan, että resurssien on oltava suhteessa asiakkaiden määrään.

Pirkanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus ehdottaa, että kunnan ja työhallinnon tehtävänjakoa selkeytetään.

Pohjois-Karjalan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus toteaa, että alkukartoituksen toteuttajaviranomainen jää ehdotuksessa epäselväksi. Lausunnossa esitetään, että tehtävä kuuluisi luontevimmin kunnille, sillä TE-toimistojen palvelut on tarkoitettu vain työmarkkinoiden käytössä olevalle väestölle. 

Pohjois-Savon elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus korostaa, että alkukartoituksen on oltava laadukas. Lausunnossa huomautetaan, että ostopalveluna toteutettu alkukartoitus voi tulla kalliiksi, ei välttämättä ole korkealaatuinen eikä sitouta viranomaisia yhtä paljon kuin itse toteutettu alkukartoitus. Kuntien keskinäisillä sopimuksilla alkukartoitusten tekoa voitaisiin keskittää.

Porin kaupunki tuo esille sen, että vuoden oleskelulupa ei takaa maahanmuuttajan kuulumista Suomen sosiaaliturvan piiriin. Lisäksi maahanmuuttajan pitää irtisanoa vakuutuksensa omasta maastaan, jotta voi hakea sosiaaliturvaa Suomesta. Kaupunki myös toteaa, että mikäli kunnan tehtäväksi tulee maahanmuuttajan alkukartoitus ja sen perusteella asiakkaan palveluihin ohjaaminen ja järjestäminen on valtion katettava täysimääräisesti edellä mainittujen henkilöstö- ja palvelukulut. 

Porin työ- ja elinkeinotoimisto pohtii, tulisiko maahanmuuttaja-asiakkaalla olla jopa velvollisuus osallistua alkukartoitukseen. Toimiston mukaan kunnalla tulisi olla alkukartoituksessa näkyvämpi rooli, mikäli halutaan laajasti arvioida, minkälaisista palveluista ja toimenpiteistä maahanmuuttaja-asiakas hyötyy.

Seinäjoen kaupunki pitää haasteellisena kysymyksenä sitä, kuinka maahanmuuttajat saavat tästä tietoa ja kenen vastuulla tiedon jakaminen on, jos alkukartoitus edellyttää henkilön omaa aktiivisuutta. Lisäksi epäselväksi jäävät edellytykset sille, millä perusteella kunta saa korvauksen alkukartoituksesta.

Sosiaali- ja terveysministeriö toivoo täsmennystä 4 momenttiin siltä osin, kuin tietojen siirtämiseen oikeuttavia perusteita verrataan perustuslain 10 § 1 momentissa säädettyyn yksityisyyden suojaan.

Tampereen kaupunki toteaa, että alkukartoituksesta aiheutuvat vastuut ovat esityksessä epäselviä. Kaupungille jää epäselväksi esimerkiksi alkukartoituksen vastuuviranomainen, alkukartoituksessa huomioon otettavat seikat, kotouttamissuunnitelman teosta päättävä viranomainen sekä kotouttamissuunnitelmien toimeenpanon tarve- tai resurssiperustaisuus. 

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Vaasan kaupunki esittää, että alkukartoitus olisi ensisijaisesti TE-toimiston tehtävä. Kunta voisi avustaa sen toteuttamisessa erikseen sovittavalla tavalla.

Vähemmistövaltuutettu esittää ensimmäiseen momenttiin lisättäväksi seuraavaa lausetta (vertaa 12 § 3 momentin viimeinen lause): ”Jos alkukartoitusta ei ole tilapäisesti voitu tehdä vammasta, sairaudesta tai muusta näihin verrattavasta syystä, alkukartoitukseen oikeuttavaa aikaa pidennetään vastaavasti”

Äänekosken TE-toimisto esittää, että alkukartoituksen tarve tulisi myös todeta viranomaisen puolesta, eikä vain siinä tilanteessa, että maahanmuuttaja sitä itse pyytää.

Akava ry esittää, että alkukartoitus olisi velvoite jokaiselle maahanmuuttajalle.

Pentti Arajärvi pitää alkukartoituksen järjestämisen lakisääteistämistä perusteltuna. Arajärven mukaan järjestelmän heikkous on sen maahanmuuttaja-aloitteisuus.

Axxell Utbildning Ab katsoo, ettei alkukartoitukseen osallistumisen tulisi perustua maahanmuuttajan pyyntöön, vaan se tehtäisiin kaikille. Yhtiö alleviivaa alkukartoituksen tekemisen vaativan ammattitaitoa ja asiantuntemusta, ja pitääkin hienona, että se on mahdollista hankkia myös ostopalveluna. 

Etnisten suhteiden ja kansainvälisen muuttoliikkeen tutkimuksen seura (ETMU ry) huomauttaa, että alkukartoituksen perustuessa harkinnanvaraisuuteen asettaa se suuria vaatimuksia kartoituksen suorittajalle. Kartoituksen suorittamisen resursseissa sekä virkailijoiden tietotaidossa on suuria alueellisia ja kuntakohtaisia eroja, mikä on haasteellista asiakkaiden yhdenvertaisuuden kannalta.

Etnisten suhteiden neuvottelukunta ETNO pohtii viranomaisen velvollisuutta alkukartoituksen tekemisen osalta. ETNOn käsityksen mukaan maahan vasta saapunut kieltä ja suomalaista järjestelmää tuntematon maahanmuuttaja ei välttämättä osaa sellaista pian maahantulonsa jälkeen pyytää.

Joensuun seudun monikulttuurisuusyhdistys ehdottaa, että viranomaiset velvoitetaan tekemään alkukartoitus kaikille lain piirissä oleville mahdollisimman pian oleskeluluvan myöntämisen jälkeen. 

Kuntaliitto esittää harkittavaksi, olisiko syytä rajata alkukartoitukseen oikeutettujen henkilöpiiriä. Laissa olisi selkeästi osoitettava kuinka maahanmuuttaja kartoitukseen hakeutuu sekä kuka on vastuuviranomainen. Kuntaliiton mukaan vastuun olisi oltava ensisijaisesti TE-toimistolla. Valtion on varattava riittävät varat alkukartoituksen tekemiseen.

Lastensuojelun Keskusliitto huomauttaa, että alkukartoituksen ajoitusta tulisi aikaistaa. Alkukartoituksen ajoitus ei ole Keskusliiton mukaan linjassa kotouttamisen varhaisen ajoittamisen periaatteen kanssa. Keskusliitto ehdottaa, että selvitettäisiin vielä, miten kotouttamislaki voitaisiin tältä osin sovittaa yhteen vastaanottolain kanssa. Lausunnon mukaan olisi hyvä, että turvapaikanhakijoille tehtäisiin kartoitus jo vastaanottovaiheessa.

Monikulttuurinen lapsen etu -verkosto esittää, että oikeudesta alkukartoitukseen tulisi tiedottaa perusteellisesti ja selkeästi. Verkosto kiittää pykälän viimeistä momenttia alkukartoituksen tietojen siirtymisestä sille viranomaiselle, jolle maahanmuuttajan asiakkuus siirtyy.

Monikulttuuriyhdistys Familia Club ry ei kannata alkukartoituksen jättämistä maahanmuuttajan aloitteen varaan. Yhdistyksen mukaan on erityisenä vaarana, että haavoittuvassa asemassa olevat henkilöt jäisivät alkukartoituksen ulkopuolelle. Yhdistys esittää, että tieto alkukartoituksesta voitaisiin antaa samassa yhteydessä kuin kirjallisen perustiedon suomalaisesta yhteiskunnasta. Yhdistys ilmaisee kannatuksensa ensimmäisen kotoutumissuunnitelman kaavaillulle vuoden kestolle. Yhdistys on myös mielissään kotoutumissuunnitelma-ajan pidentämisestä äitiys-, isyys- ja vanhempainvapaata vastaavalla ajalla.

Naisasialiitto Unioni ry toteaa, että alkukartoituksen järjestämisen tulisi olla viranomaisten vastuulla, joiden tulisi informoida riittävän selkeästi maahanmuuttajaa sekä viranomaisten, yksityisen sektorin ja kansalaisjärjestöjen tarjoamista palveluista maahanmuuttajille ja uussuomalaisille. 

Opetusalan ammattijärjestön (OAJ) näkemyksen mukaan alkukartoituksen tulisi olla velvollisuus jokaiselle maahanmuuttajalle.

SAK ry, STTK ry ja PAM ry toivovat, että alkukartoituksesta tiedottamiseen kiinnitetään riittävästi huomiota. 

Siirtolaisuusinstituutti lausuu, että pykälää olisi täsmennettävä tiedonjaon ja ohjeistamisen vastuun- ja työnjaon osalta. Lisäksi tiedon siirtymisen ja alkukartoituksen sisällön suhteen olisi syytä luoda prosessit ja vastuuviranomaiset tarkasti ja yhdenmukaisesti.

Suomen Vanhempainliitto ry toivoo, että vastuu alkukartoituksen aloitteesta ei jäisi maahanmuuttajan harteille, vaan että viranomaisilla olisi tästä vastuu.

Tampereen maahanmuuttajaneuvosto toteaa, ettei vastuuta alkukartoituksen tekemisestä voida jättää yksin maahanmuuttajalle. Neuvoston mukaan kaikki eivät välttämättä pysty itsenäisesti arvioimaan alkukartoitukseen hakeutumisen merkitystä.

Tasa-arvoasiain neuvottelukunta toteaa, ettei alkukartoituksen järjestäminen saa olla maahanmuuttajan aktiivisuuden varassa.

Valtakunnallinen vammaisneuvosto kummeksuu alkukartoituksen myöhäistä aloittamisajankohtaa, sillä edellytetäänhän maahanmuuttajalta jo tätä ennen vuoden mittaista oleskelua Suomessa. Vammaisneuvosto haluaa tässä yhteydessä painottaa sitä, että vaikka maahan muuttava henkilö ei olisikaan työ- ja elinkeinokeskuksen asiakkaana, tulee myös hänelle tehdä alkukartoitus, tämä tulisi mainita pykälätasolla selkeästi.

Vammaisfoorumi ry toteaa, että jotta maahanmuuttaja osaa pyytää alkukartoitusta on hänen saatava tietoa siitä. Foorumi esittää, että viranomaisella, joka asioi maahanmuuttajalla, tulee olla velvollisuus kertoa alkukartoituksen mahdollisuudesta. 

Väestöliitto toivoo, että alkukartoitus tehtäisiin muiden perheenjäsenten läsnä ollessa, jotta kaikkien perheenjäsenten tarve kotoutumissuunnitelmaan tulisi arvioiduksi. Lausunnossa esitetään pykälän 1 momenttiin lisäystä ”Perheellisen henkilön alkukartoitukseen tulee paikalle pyytää mahdollisuuksien mukaan muut perheenjäsenet”. Pykälän 2 momenttiin esitetään lisäystä ”joka on tehnyt alkukartoituksen, ohjaa maahanmuuttajan ja tarpeen mukaan hänen perheenjäseniään muun viranomaisen tai palvelujen järjestäjän palveluihin”.

11 § Kotoutumissuunnitelma

Hämeenlinnan kaupunki ehdottaa sähköisen kotouttamissuunnitelman kehittämistä siten, että maahanmuuttaja voisi sitä itse hallita.

Lapsiasiavaltuutettu toteaa, että kotoutumissuunnitelmaan tulee sisällyttää ihmisoikeuskasvatusta sekä perustiedot lapsen oikeuksista ja asemasta Suomessa maahanmuuttajalle ymmärrettävällä kielellä. 

Oikeusministeriö toteaa, että 20 §:ssä määritelty kotoutumiskoulutus sisältää pykälän 2 momentissa luetellut muut opetusaineet. Ministeriö katsoo, että sääntely on päällekkäistä.

Oulun kaupunki kannattaa yksilöllisten sekä alaikäisten ja perheen kotoutumissuunnitelmien laatimista.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Vantaan työ- ja elinkeinotoimisto toteaa, että kotoutumissuunnitelma tulisi laatia nykyistä nopeammin ja toimenpiteeseen pääsyä tulisi nopeuttaa. Tämä edellyttäisi henkilöresurssien lisäämistä TE-toimistoissa sekä kotoutumiskoulutuksen lisäämistä.

Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus esittää, että kotoutumissuunnitelman ja viranomaisten tekemien muiden suunnitelmien tavoitteiden ja toimenpiteiden tulisi selkeämmin erota toisistaan. ELY-keskus toteaa, että työmarkkinoille haluavan maahanmuuttajan kotoutumissuunnitelman laatimisessa ei tarvita kaavamaista kunnan ja TE-toimiston yhteistyötä. Yhteistyötä tulisi edellyttää erityisesti silloin, kun siirtyminen työmarkkinoille on vaikeata ja se todennäköisesti kestää pitkään. 

Etnisten suhteiden ja kansainvälisen muuttoliikkeen tutkimuksen seura (ETMU ry) ehdottaa, että pykälässä suomalaiseen yhteiskuntaan perehdyttävä koulutus olisi nostettava selvemmin kieliopintojen rinnalle.

Naisasialiitto Unioni ry toteaa, että pykälässä kiinnitetään erityistä huomiota kielikoulutukseen ja palvelujärjestelmään perehdyttämiseen. Naisille räätälöityjen kielikoulutusryhmien tarkoitus on tukea myöhempää osallistumista koulutukseen ja työelämään sekä lasten kasvattamista oman kulttuurin lisäksi myös suomalaiseen kulttuuriin. Unioni toivoo, että perhevapaalla olevien kielikoulutusryhmien oheen on järjestettävä lastenhoito.

Pasi Saukkosen mukaan pykälän muotoilu osoittaa selvästi, kuinka kotoutumisessa tapahtuu siirtymä kaksiulotteisesta sekä kaksisuuntaisesta kohti suppeaa kotoutumista. Saukkonen tuo esille, että toisessa momentissa mainitaan, että kotoutumissuunnitelma voi sisältää myös oman kielen opetusta, mutta tämä ehdotus jää vahvasti harkinnanvaraiseksi, eikä sitä konkretisoida lakiehdotuksessa missään muussa kohdassa. Lausunnossa todetaan, että kotoutumisen määritelmä on poliittinen päätös, mutta lakiteksti ei saisi olla sisällöllisesti ristiriitainen, koska se heikentää lainsäädännön tehoa sekä synnyttää epävarmuutta ja virheellisiä odotuksia. Saukkonen ehdottaa lain kolmannen ja yhdennentoista pykälien yhteensovittamista sisällöllisesti johdonmukaiseksi kokonaisuudeksi. 

Väestöliitto kokee tärkeäksi sisällyttää lain perusteluihin maininnan siitä, että kotouttamissuunnitelmassa voi olla myös toimenpiteitä tai palveluita, jotka tukevat erityistä tukea tarvitsevien yksilöiden tai perheiden hyvinvointia niin, että aktiivinen ja tehokas osallistuminen muihin kotouttaviin toimenpiteisiin mahdollistuu. Tällaista toimintaa tai palvelua voivat olla esimerkiksi vanhemmuutta vahvistava toiminta, traumaattisten kokemusten käsittely tai muu psyykkistä hyvinvointia tukeva toiminta. Väestöliitto esittää pykälän 2 momenttiin lisäystä ”sekä yksilön ja perheen psyko-sosiaalista hyvinvointia ja elämänhallintaa tukevaa toimintaa, esimerkiksi ohjattua vertaisryhmätoimintaa”.

12 § Oikeus kotoutumissuunnitelmaan ja kotoutumissuunnitelman kesto

Espoon kaupunki näkee, että maahanmuuttajien oikeus kotoutumissuunnitelmaan on 1 momentissa määritelty osittain epäselvästi. Kaupunki pohtii, mihin sana ”muutoin” pykälässä viittaa, ja ymmärtää sen koskevan TE-toimistojen laatimia kotoutumissuunnitelmia. Kaupungille jää myös epäselväksi miten ratkaistaisiin kunnan ja maahanmuuttajan eriävät käsitykset kotoutumissuunnitelman laatimisen tarpeesta. Lausunnossa todetaan, että pykälässä jää epäselväksi kuka päättää kotoutumissuunnitelman keston jatkosta. Kaupunki kokee myös pidentämisen perusteet turhan tulkinnanvaraisiksi. 

Helsingin kaupunki toteaa, että esityksessä ei määritellä sitä, milloin henkilön alkukartoituksen perusteella voidaan katsoa tarvitsevan suunnitelmaa kotoutumisen edistämiseksi. Kaupungin mukaan tämä jättää liikaa tulkinnanvaraa viranomaisille. Kaupunki toivoo esitykseen esimerkkejä tilanteista jolloin syntyy tai ei synny oikeutta suunnitelmaan.

Hämeenlinnan kaupunki toivoo, että valtio korvaisi tehdyt kotoutumissuunnitelmat myös muilta kuin pakolaisilta ja kansainvälistä suojelua saaneilta. Kaupunki kannattaa kotoutumissuunnitelman keston pidentämismahdollisuutta.

Itä-Suomen aluehallintovirasto pohtii, voiko maahanmuuttaja tehdä valituksen toteuttamatta jääneestä oikeudestaan kotoutumissuunnitelmaan.

Joensuun työ- ja elinkeinotoimisto tähdentää kotoutumistyön moninaisia haasteita. Toimisto toivoo, että kotoutumissuunnitelman kestossa olisi mahdollista käyttää harkintaa ja tilannearvion mukaisia yksilöllisiä ratkaisuja. 

Jyväskylän kaupunki kiittää maahanmuuttajapuolisoiden huomioimista esityksessä. 

Kaakkois-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus tuo esille ristiriidan oikeudessa kotouttamissuunnitelmaan. Pykälän tekstissä kolmen vuoden määräaika lasketaan päätöksestä kotouttamissuunnitelman laatimiseen, perusteluissa määräaika lasketaan ensimmäisen kotikunnan merkitsemisestä lähtien.

Kansaneläkelaitos toteaa, että esitysluonnoksessa mainittu kotoutumissuunnitelman enimmäispituus viisi vuotta, tai erikoistapauksissa enemmänkin, ei ole johdonmukainen työttömyysturvalain 7 luvun 2 § kanssa. Työttömyysturvalaissa määrätään kotouttamistuen enimmäispituudeksi kolme vuotta. Mikäli kotoutumistuesta ei Kelan kannan mukaisesti luovuta, tulisi työttömyysturvalakia muuttaa.

Lahden kaupungin mukaan ehdotuksessa jää epäselväksi, onko maahanmuuttajalla oikeus kotoutumissuunnitelmaan, mikäli hän on jo opiskelemassa ammattiin, töissä tai yrittäjänä. Epäselvyys johtuu siitä, että 18 §:n 2 momentin mukaan kotoutumissuunnitelma katsottaisiin keskeytyneeksi kuukauden kuluttua siitä, kun maahanmuuttaja on työllistynyt pysyväisluonteisesti kokoaikatyöhön tai yritystoimintaan taikka aloittanut ammattiin tai tutkintoon johtavat opinnot.

Närpiön kaupunki pitää kotoutumissuunnitelmalle määriteltyjä kestoja turhan jäykkinä ja tiettyihin tapauksiin liian lyhyinä.

Pohjanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus esittää, että ensimmäisen kotoutumissuunnitelman kesto voisi olla 18 kuukautta. Keskuksen mukaan koulutukset, joihin maahanmuuttajat osallistuvat ovat usein 12 kuukauden pituisia. Pidemmällä ensimmäisen suunnitelman kestolla olisi mahdollista pärjätä vain yhdellä kotoutumissuunnitelmalla, keskus toteaa.

Pohjois-Karjalan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus esittää, että kotouttamisaika alkaisi vasta kotoutumissuunnitelman teosta, jotta yhdenvertaisuus kotoutettavien välillä toteutuisi riippumatta eri kuntien tai TE-toimistojen jonotusaikojen pituudesta.

Pohjois-Savon elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus arvioi, että pykälässä ei ilmaista riittävän tarkasti kotoutumissuunnitelman alkamisajankohtaa ja suunnitelmaan oikeuttavaa aikaa.

Sosiaali- ja terveysministeriö katsoo, ettei esityksessä ole ratkaistu mitä tapahtuu, jos kotoutumissuunnitelman tarpeesta syntyy erimielisyyttä viranomaisen ja maahanmuuttajan välillä. 

Tampereen työ- ja elinkeinotoimisto kannattaa kotoutumissuunnitelman tekemistä aluksi yhdeksi vuodeksi. Toimisto toivoo kotouttamisajan alkamiseen selkeät ja yksiselitteiset säännöt, jotta tulkinnanvaraa ei jää.

Turun työ- ja elinkeinotoimisto toteaa, että yhden vuoden kotoutumissuunnitelma on turhan lyhyt. Toimisto ehdottaa, että kotoutumisaika alkaisi vasta siitä, kun henkilö joutuu työstä työttömäksi. 

Vantaan kaupunki toteaa, että 1 momentin oikeus kotoutumissuunnitelmaan on määritelty osin epäselväksi. Kaupunki toivoo selvennystä siihen, mihin sana ”muutoin” pykälässä viittaa. Epäselväksi pykälässä jää myös miten ratkaistaisiin maahanmuuttajan ja viranomaisen välinen eriävä näkemys kotoutumissuunnitelman laatimisen tarpeesta. 

Vantaan työ- ja elinkeinotoimisto epäilee kyetäänkö kotoutumissuunnitelmia tekemään halutulla tavalla nykyisillä resursseilla. Toimiston mukaan esityksestä jää epäselväksi se, joutuuko maahanmuuttaja-asiakas uusimaan kotoutumissuunnitelmansa ensimmäisen vuoden jälkeen vaikka hän osallistuisi yli vuoden kestävään toimenpiteeseen.

Vähemmistövaltuutettu esittää, että pykälässä tulee mainita, että ratkaisu siitä, onko maahanmuuttajalla oikeus kotoutumissuunnitelmaan, on hallintopäätös. Tämä siksi, että maahanmuuttajan oikeusturva edellyttää, että hänellä on mahdollisuus valittaa kielteisestä päätöksestä saada tehdä kotoutumissuunnitelma. Lisäksi tulisi todeta, että hallintolakia tulee soveltaa.

Akava ry muistuttaa, että kotouttamissuunnitelman jatkuvuus on turvattava henkilön vaihtaessa asuinaluettaan.

Pentti Arajärvi toivoo, että kotoutumissuunnitelman laadinnan aloittamisen harkitseminen olisi viranomaisaloitteista.

Axxell Utbildning Ab näkee tarpeellisena kotoutumissuunnitelman tarkistamisen ensimmäisen vuoden jälkeen. Yhtiön kokemuksen mukaan maahanmuuttajalla voi olla alkuvaiheessa vaikea hahmottaa itselleen realistista ja tavoitehakuista suunnitelmaa.

Inkerikeskus ry. pitää kotouttamissuunnitelman pituutta liian lyhyenä ottaen huomioon 20 §:ssä asetettu kielitaitotavoite.

Lastensuojelun Keskusliitto painottaa, että olennaisin asia ei ole välttämättä kotoutumissuunnitelman kesto, vaan kotouttavien toimien ajoitus. Keskusliitto ehdottaa, että lakiin lisättäisiin mahdollisuus kestosta poikkeamiseen myös viranomaisen puolelta johtuvista syistä. Tämän lisäksi henkilöön liittyviin syihin voitaisiin perusteluissa lisätä tilanne, jossa osa perheestä on tullut maahan perheenyhdistämisen kautta niin, että perheenkokoajan suunnitelman kesto on jo loppumaisillaan.

Monikulttuurinen lapsen etu -verkosto pitää tärkeänä mahdollisuutta pidentää tarpeen mukaan kotoutumissuunnitelmaan oikeuttavaa aikaa kotona lapsia huoltavan vanhemman kotoutumisen turvaamiseksi.

Naisasialiitto Unioni ry vaatii, että myös kotona lapsia hoitavalla maahanmuuttajanaisella on oltava oikeus kotoutumissuunnitelmaan, erityisesti kieliopintoihin ja opastukseen suomalaisesta palvelujärjestelmästä.

Suomen Mielenterveysseura kannattaa ehdotuksen mahdollisuutta pidentää joustavasti kotoutumissuunnitelmaa kolmesta vuodesta ainakin viiteen vuoteen erityisistä syistä.

Tampereen maahanmuuttajaneuvosto ehdottaa, että maahanmuuttajalla olisi oikeus pyytää kotoutumissuunnitelman laatimista.

Tasa-arvoasiain neuvottelukunta kannattaa kotouttamissuunnitelmaan oikeutettujen piirin laajentamista esityksen mukaisesti. Neuvottelukunta pitää myös myönteisenä sitä, etteivät perhevapaat sisältyisi kotoutumissuunnitelman pituuteen.

Vammaisfoorumi ry esittää, että maahanmuuttajalla olisi subjektiivinen oikeus kotouttamissuunnitelman laatimiseen. 

Väestöliitto toivoo lakiin tai sen perusteluihin kriteerit sille, milloin kotoutumissuunnitelmalle on tarve ja milloin sen laatimisesta on todennäköistä hyötyä. Väestöliitto toivoo perustelujen sanamuotoa selkeytettävän siten, ettei niistä saa sellaista käsitystä, että kotouttamissuunnitelma laaditaan ainoastaan niille, joilla on ”tosiasiallisia mahdollisuuksia osallistua suunnitelmassa mainittuihin toimenpiteisiin”. Perusteluista tulisi myös ilmetä selkeämmin se, että tarjolla olevien kotouttamistoimenpiteiden on oltava sellaisia, että ne vastaavat kotoutujien tarpeita ja kotoutujat voivat osallistua niihin. Väestöliiton mukaan perusteluihin tulisi lisätä maininta siitä, että kotouttamistoimet tulisi nähdä kunnissa investointina tulevaisuuteen samalla tavalla kuin esimerkiksi peruskoulutuksen järjestäminen. Väestöliitto kokee arveluttavana kotouttamissuunnitelman pituuden määritteleminen sen ajankohdan perusteella, jolloin päätös suunnitelman laatimisesta on tehty. Lausunnossa ehdotetaan muutettavaksi 2 momentin loppua ”kun kotoutumissuunnitelman laatimisesta on päätetty” muotoon ”kun kotoutumissuunnitelma on tehty”.

Yhteiset lapsemme ry katsoo, että kotoutumissuunnitelman tarveharkinnasta tulee voida joustaa tiettyjen ryhmien kohdalla, ja säätää se automaattisesti tehtäväksi. Yhdistyksen mukaan erityistä huomiota tulee kiinnittää nuoriin, jotka tulevan Suomeen murrosiässä, kotona oleviin naisiin ja ilman huoltajaa Suomeen saapuneisiin alaikäisiin turvapaikanhakijoihin. Lausunnossa todetaan, että ilman huoltajaa Suomessa asuvan alaikäisen turvapaikanhakijan kotoutumissuunnitelman tulee olla lastensuojelulain mukaiseen lastensuojelutarpeen selvittämiseen rinnastettava toimenpide. Kotoutumissuunnitelmaan tulee kirjata toimenpiteet aina 21 ikävuoteen asti samalla tavalla kuin lastensuojelun piirissä olevien nuorten kohdalla toimitaan. Yhdistys huomauttaa, että nuorten kotoutumissuunnitelmaa tehtäessä tulee huomioida, että myös yli 18-vuotiailla on perustuslain mukainen oikeus maksuttomaan peruskouluopetukseen.

13 § Kotoutumissuunnitelman laatiminen

Espoon kaupungin mielestä kunnan ja TE-toimiston välinen vastuunjako on ilmaistu pykälässä epäselvästi. Kaupunki kokee, että työntekijöidensä rooli pakolaisten ja kansainvälistä suojelua saaneiden kotoutumissuunnitelmien laatimisessa on jäänyt muodolliseksi. Näin ollen entistä laajemman kohderyhmän kotoutumissuunnitelmien laatimista pääsääntöisesti yhteistyössä ei voida pitää kunnan kannalta järkevänä resurssien käyttönä, kaupunki toteaa. Lopuksi kaupunki esittää, että kotoutumissuunnitelman laatimisesta, seuraamisesta ja muuttamisesta syntyvät kustannukset tulisi korvata täysimääräisesti. 

Espoon työ- ja elinkeinotoimisto toteaa, että tällä hetkellä kunnan sosiaalityöntekijöiden rooli jää kotouttamissuunnitelmia laadittaessa tietosuojakysymysten vuoksi ohueksi.

Hämeenlinnan kaupunki kannattaa nopeaa, kahden viikon viivettä alkukartoituksesta kotoutumissuunnitelman laatimiseen. Kaupunki tähdentää, että käytännön toteuttaminen vaatisi kuitenkin lisää resursseja.

Kaakkois-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus toteaa, että esitetty kahden viikon määräaika on erittäin haastava.

Kajaanin kaupunki toteaa, että kahden viikon määräaika kotoutumissuunnitelmalle on liian lyhyt. 

Kouvolan kaupunki toteaa, että luonnoksessa esitettyjä määräaikoja voi olla vaikea toteuttaa. Kaupungin mukaan laissa ei tulisi säätää niin tiukkoja määräaikoja, että jo säädettäessä tiedetään ne mahdottomiksi toteuttaa. 

Lahden kaupunki toteaa, että pykälässä mainittu kahden viikon määräaika on liian lyhyt. Kaupungin mukaan pykälässä jää epäselväksi kuka katsoo maahanmuuttajan tarvitsevan kotoutumissuunnitelman, mikäli alkukartoitus on jäänyt tekemättä. 

Porin kaupunki toteaa, että toimeentulotuki on viimesijainen toimeentuloturvan muoto. On tärkeä ohjata työikäinen maahanmuuttaja ensin työ- ja elinkeinotoimistoon, jossa selvitetään asiakkaan kotoutumistarpeet. Kaupunki jatkaa, että työ- ja elinkeinotoimiston asiakas ei välttämättä ole oikeutettu toimeentulotukeen ja näin ollen kotoutumissuunnitelman laatiminen yhdessä TE-toimiston kanssa ei ole ensisijainen vaihtoehto. Lopuksi kaupunki toteaa, että monialaisen yhteistyöverkoston perustaminen ja ylläpitäminen vaatii resursseja.

Porin työ- ja elinkeinotoimisto kokee, että kunnalla tulisi olla korostuneempi rooli kotoutumissuunnitelman laatimisessa. TE-toimisto tuo myös esille toimenpiteiden vaatimien henkilöresurssien tarpeen. 

Tampereen työ- ja elinkeinotoimisto pitää kotoutumissuunnitelman laatimisen ja toimenpiteen aloittamisen määräaikoja liian tiukkoina nykyisillä resursseilla.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Valtiovarainministeriö katsoo, että pykälässä asetetun aikarajan noudattaminen saattaa osoittautua mahdottomaksi. Ministeriö ehdottaa, ettei aikarajasta säädettäisi laissa.

Vantaan kaupunki katsoo, että kunnan ja TE-toimistojen välinen vastuunjako on epäselvä.

Vantaan työ- ja elinkeinotoimisto esittää huolensa siitä, että vajavaisesta henkilöresursoinnista johtuen kunta ei pysty vastaamaan esitettyyn työnjakoon kyllin tehokkaasti. Toimisto toteaa, että on erittäin tärkeää toimenpiteisiin sitoutumisen kannalta, että toimenpiteitä on saatavilla kyllin nopeasti ja riittävästi.

Vähemmistövaltuutettu toteaa, että tulisi harkita, miten maahanmuuttajan oikeusturva voidaan taata, mikäli viranomaiset eivät noudata pykälässä säädettyä määräaikaa.

Kuntaliiton näkemyksen mukaan pykälässä määritellyt aikarajat ovat liian lyhyet. Lisäksi kuntaa ja TE-toimistoa ei pitäisi velvoittaa tekemään yhteistyötä jokaisen kotoutumissuunnitelman laatimisessa, vaikka tietojen vaihto onkin erittäin hyvä asia. 

Tampereen maahanmuuttajaneuvosto kannattaa määräaikoja, mikäli asianmukaiset resurssit ovat taatut. Kahden viikon määräaika on asiakkaan edun kannalta hyvä, mutta tavoitteena kunnianhimoinen. 

Vammaisfoorumi ry pitää tärkeänä maahanmuuttajalle laadittujen suunnitelmien yhteensovittamista. Foorumi pitää huolestuttavana lain mainintaa siitä, että TE-toimiston asiakkaalla voi olla vain yksi suunnitelma kerrallaan. Foorumi tuo esille vammaiset maahanmuuttajat, joilla voi olla voimassa vammaispalveluita koskeva suunnitelma, joka osaltaan myös tukee kotouttamissuunnitelmaa. 

14 § Kotoutumissuunnitelman laativan viranomaisen tehtävät

Oikeusministeriö katsoo, että säännöstä tulisi täsmentää siten, että siitä kävisi ilmi perussäännökset viranomaisen tehtävistä. Ministeriö toivoo myös pykälälle perusteluja.

Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset esittävät, että lakiin tulisi kirjata kunnille selkeä velvollisuus järjestää toimenpiteitä henkilöille, jotka eivät tosiasiallisesti ole työmarkkinoiden käytettävissä tai kykene kokopäiväiseen opiskeluun.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Vantaan kaupunki toteaa, että nykyisellään tavoiteajoilla ei ole ollut yhtymäkohtia todellisuuteen riittämättömien resurssien vuoksi.

Vantaan työ- ja elinkeinotoimisto kannattaa työnhaun edistämisen ja työnhakua edistävien palveluiden antamisen asettamista TE-toimistojen tehtäväksi. 

Vammaisfoorumi ry pitää tärkeänä, että viranomaiset tekisivät tosiasiallisesti asiakaslähtöistä yhteistyötä, jottei asiakkaita kategorisesti jaettaisi TE-toimiston ja kunnan asiakkaisiin.

15 § Alaikäisen kotoutumissuunnitelma

Eduskunnan apulaisoikeusasiamies toteaa, että pykälään tulisi kirjata, että yksin tulleelle lapselle laadittaisiin aina kotoutumissuunnitelma. Säännöksessä olisi myös hyvä mainita, että suunnitelma tulisi tehdä yhteistyössä lapsen huoltajan tai edustajan kanssa. Pykälään tulisi myös kirjata kotouttamissuunnitelman säännöllinen tarkistaminen. Apulaisoikeusasiamies toivoo, että pykälään kirjattaisiin velvollisuus tarkastaa kotouttamissuunnitelma aina täysi-ikäisyyden koittaessa.

Espoon kaupunki huomioi, että alaikäisen kotoutumissuunnitelman tekeminen ei käy ratkaisusta alaikäisten ongelmiin, ellei heille ole osoittaa sopivaa koulutusta johon osallistua. Kaupungin mukaan tähän väliinputoajaryhmään kuuluu päivä päivältä enemmän nuoria ja heitä varten tulisikin suunnitella valtakunnallisia ratkaisuja opetus- ja kulttuuriministeriön johdolla. 

Hämeenlinnan kaupunki kannattaa yläasteikäisenä tai vanhempana Suomeen muuttaneen mahdollisuutta kotoutumissuunnitelman laatimiseen ja seurantaan.

Jyväskylän kaupunki tuo esille yläasteikäisinä maahan tulleet nuoret erityisen haastavana ryhmänä. Kaupungin mukaan heille tulisi kehittää jokin palveluohjausklinikan tapainen järjestelmä, jotteivät he jäisi väliinputoajiksi palveluverkostossa. Kaupunki tuo myös esille lisäresurssien tarpeen alaikäisten kotoutumissuunnitelmien laatimiseen. 

Lahden kaupunki toteaa, että kunnan ja TE-toimistojen välinen yhteistyö olisi tärkeää myös nuorten, 17 vuotta täyttäneiden kotoutumissuunnitelmien toteuttamisessa. 

Lapsiasiavaltuutettu toteaa, että on tarpeen määritellä, kuka on lapsen ja nuoren kotikunnassa ja kuntapalveluissa kotouttamisprosessin poikkihallinnollisesta yhteistyöstä ja toimenpiteiden yhteensovituksesta vastaava taho. Kotoutumissuunnitelman tulee myös sisältää harrastuksia ja vapaa-ajan toimintaa edistävät toimet.

Länsi- ja Sisä-Suomen aluehallintovirasto kannattaa kotoutumissuunnitelman laatimista jokaiselle yksin Suomeen alaikäisenä saapuvalle lapselle ja sellaisille lapsille ja nuorille, joiden koulutausta on ollut heikko. Yksilöllisellä kotoutumissuunnitelmalla olisi mahdollisuus välttää syrjäytyminen esimerkiksi heikon kielitaidon takia.

Oikeusministeriö lausuu, että säännöksessä olisi syytä ottaa huomioon myös alaikäisten huoltajat.

Sosiaali- ja terveysministeriö toteaa, että erillisen kotoutumissuunnitelman tekeminen lienee turhaa, mikäli lapsi on lastensuojelun asiakas. Ministeriön mukaan ehdotuksesta ei käy ilmi, kuka suunnitelman käytännössä tekisi. 

Vantaan kaupunki katsoo, ettei alaikäisten moninaisia ongelmia ratkaista kotoutumissuunnitelmalla, ellei sopivaa koulutusta ole tarjolla. 

Allianssi ry toteaa, että yksin Suomeen alaikäisinä saapuneille lapsille tulee aina tehdä kotoutumissuunnitelma palveluiden turvaamiseksi. Allianssi tuo esille 1 momentin maininnan siitä, että alaikäisen kotoutumissuunnitelma voidaan laatia paikallisten viranomaisten monialaisena yhteistyönä. Allianssi pitää tärkeänä, että esitys kotouttamislaiksi on yhteneväinen nuorisolakiin lisättävän säännöksen kanssa paikallisten viranomaisten monialaisesta yhteistyöstä ja että lain perusteluissa kannustettaisiin nuorisolain mukaisesti viranomaisia monialaiseen yhteistyöhön nuorten kotoutumisen edistämiseksi vaikka itse suunnitelman laatimisesta vastaisikin vain yksi hallintokunta. Lain perusteluissa tulisi mainita 15 §:ssä ne hallintokunnat, jotka ovat keskeisiä toimijoita nuorten onnistuneen kotoutumisen kannalta, erityisesti nuoriso-, opetus-, sosiaali- ja terveystoimi. Lausunnossa todetaan myös, että 2 momentti on erittäin tärkeä liittyen lasten ja nuorten oikeuteen tulla kuulluksi heitä koskevissa asioissa.

Pentti Arajärvi pitää tärkeänä kotoutumissuunnitelman laatimista alaikäiselle maahanmuuttajalle. Lausunnossa toivotaan nostettavan perustelut alaikäiselle laadittavan kotoutussuunnitelman välttämättömyydelle itse lakitekstiin. Arajärvi pohtii käyttöönotettavaksi järjestelmää, jossa määrättäisiin ikäraja, jonka ikäisenä maahan tulleelle laadittaisiin oma kotoutumissuunnitelma, minkä ohella yksin tulleille alaikäisille tulisi aina laatia kotoutumissuunnitelma.

Lastensuojelun Keskusliitto toivoo, että luonnoksen perusteluosassa mainitut erityisryhmät kirjattaisiin myös itse lakitekstiin, jotta kaikille erityisen haavoittuvassa asemassa oleville lapsille ja nuorille todella tehtäisiin omat suunnitelmat. 

Monikulttuurinen lapsen etu -verkosto pitää tärkeänä, että erittäin haavoittuvissa asemassa olevien maahanmuuttajanuorten oikeus kotoutumispalveluihin turvataan henkilökohtaisilla kotoutumissuunnitelmilla. Verkoston mukaan ilman huoltajaa Suomessa asuvan alaikäisen turvapaikanhakijan kotoutumissuunnitelman tulee olla lastensuojelulain mukainen lastensuojelutarpeen selvittämiseen rinnastettava toimenpide. Näissä tilanteissa kotoutumissuunnitelmaan tulee kirjata toimenpiteet 21 ikävuoteen asti. Lausunnossa pidetään myös tärkeänä, että esitys on yhteneväinen nuorisolakiin lisättävän säännöksen kanssa paikallisten viranomaisten monialaisesta yhteistyöstä ja että lain perusteluissa kannustettaisiin nuorisolain mukaisesti viranomaisia monialaiseen yhteistyöhön lasten ja nuorten kotoutumisen edistämiseksi.

Nuorisoasiain neuvottelukunta Nuora esittää, että kaikilla 15–18-vuotiailla maahanmuuttajilla olisi oikeus kotoutumissuunnitelmaan, jonka pääpaino on jatko-opintoihin ohjaamisessa. Tämä olisi syrjäytymistä ennaltaehkäisevä toimi.

Pakolaisneuvonta ry toivoo, että alaikäisinä ilman huoltajaa Suomeen tulleille nuorille sekä maahanmuuttajanuorille, joilla on vähäinen koulutustausta ja jotka ovat ylittäneet oppivelvollisuusiän, turvattaisiin laissa mahdollisuus henkilökohtaiseen kotoutumissuunnitelmaan. Ilman huoltajaa Suomeen tulleiden kotoutumissuunnitelmaan tulisi kirjata toimenpiteet 21 ikävuoteen asti, Pakolaisneuvonta toteaa.

Ruotsinsuomalaisten Keskusliitto toivoo, että Suomeen muuttavalla alaikäisellä tulisi olla mahdollisuus valita perus- ja lukiokoulutus joko suomeksi tai ruotsiksi ja saada tukiopetusta. Vaikka lapsi valitsisi suomenkielisen koulutuksen, hänellä tulisi olla mahdollisuus ylläpitää ruotsin kielen taitoaan peruskoulussa ja lukiossa.

Väestöliitto toivoo lain perusteluihin kirjattavan ne kriteerit, joiden voimassa ollessa kotoutumissuunnitelmasta vastuussa olevan viranomaisen tulee erityisesti harkita kotoutumissuunnitelman tarvetta. Väestöliitto toivoo myös tarkempaa määrittelyä siitä, miten ja kenen vastuulla on alaikäisen kotoutumissuunnitelman laatiminen. Väestöliitto ehdottaa lain perusteluihin mainittavaksi, että lapsen kotoutumissuunnitelma voisi sisältää hänen vanhemmilleen suunnattua vanhemmuutta vahvistavaa toimintaa, kuten esimerkiksi ohjattua vertaisryhmätoimintaa. Lausunnossa toivotaan, että lakitekstissä mainittaisiin se, että ilman huoltajaa tulleelle alaikäiselle sekä teini-ikäiselle laaditaan aina oma kotoutumissuunnitelma. Väestöliitto ehdottaa seuraavaa muutosta 1 momentin tekstiin ”…johtuva tarve. Tarveharkinta tehdään samassa yhteydessä kuin perheellisen aikuisen alkukartoitus. Kotoutumissuunnitelma laaditaan kuitenkin aina alaikäisenä uksin saapuneille lapsille sekä teini-ikäisenä maahan tulleille. Alaikäisen kotoutumissuunnitelma…”

16 § Perheen kotoutumissuunnitelma

Kajaanin kaupunki kannattaa perheiden kotoutumissuunnitelmaa. Kaupungin mukaan tämä edellyttää hyvin toimivaa yhteistyötä kunnalta ja TE-toimistolta.

Kouvolan kaupunki toteaa, että perheen kotoutumissuunnitelman lisäksi myös jokaiselle perheenjäsenelle on syytä laatia oma kotoutumissuunnitelma. Tämä on erityisen tärkeää kotiäideille.

Lahden kaupunki esittää, että perheenjäsenille laadittaisiin henkilökohtaiset kotoutumissuunnitelmat perheen kotoutumissuunnitelman lisäksi vain tarvittaessa.

Lapsiasiavaltuutettu kannattaa ehdotusta perheen yhteisestä kotoutumissuunnitelmasta.

Närpiön kaupunki toivoo 1 momenttiin selvennystä siitä, minkälaisiin kokonaistilanteisiin pykälä viittaa. Kaupunki ehdottaa 3 momenttiin lisäystä, että perheen kotoutumissuunnitelmaa laadittaessa tulisi molempien vanhempien olla läsnä samanaikaisesti. Kaupungin mukaan tämä ehkäisisi syrjäytymistä ja edesauttaisi tasa-arvoa. 

Oikeusministeriö näkee pykälän viittauksen muihin palvelujärjestelmään liittyviin suunnitelmiin tarpeettomaksi. Ministeriö ehdottaa, että perusteluihin voitaisiin kirjoittaa auki, mitä palvelujärjestelmään liittyvillä suunnitelmilla tarkoitetaan. 

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Akava ry kannattaa kotouttamissuunnitelman tekemistä koko perheelle. Tämä parantaisi erityisesti niiden asemaa, jotka eivät tällä hetkellä ole kotouttamissuunnitelman piirissä, kuten lapsien ja nuorien.

Etnisten suhteiden neuvottelukunta ETNO kannattaa mahdollisuutta perheen yhteiselle kotoutumissuunnitelmalle. ETNO näkee kuitenkin tärkeänä turvata alaikäisen oikeus omaan kotoutumissuunnitelmaansa tarvittaessa.

Joensuun seudun monikulttuurisuusyhdistys kannattaa perheen kotoutumissuunnitelman laatimista perheenjäsenten yksilöllisten suunnitelmien lisäksi.

Kuntaliitto esittää, että perheen kotoutumissuunnitelman lisäksi jokaiselle perheenjäsenelle tehtäisiin yksilöllinen suunnitelma. Kuntaliitto nostaa erikseen esille monilapsisten perheiden äidit.

Lastensuojelun Keskusliitto kannattaa lämpimästä perhekohtaisia kotoutumissuunnitelmia. Perheen kotoutumissuunnitelmassa tulisi ottaa huomioon myös se, että perheenjäsenet ovat ehkä tulleet eri aikaan maahan.

Naisasialiitto Unioni ry toteaa, että perheen kotoutumissuunnitelman tarvetta arvioitaessa kiinnitettäisiin erityistä huomiota perheen kulttuurin ja suomalaisen kulttuurin väliseen vuoropuheluun ja kulttuurien törmäysten sovitteluun myös eri sukupolvien välillä.

Suomen Mielenterveysseura toivoo, että vajavaisessa 2. momentissa voisi kiinnittää huomiota sellaisiin perheisiin, joissa joku perheenjäsen on 3. pykälän 6. momentin tarkoittamia erityisiä toimenpiteitä tarvitseva henkilö. Mielenterveysseuran mukaan koko perheen kotoutuminen saattaa vaarantua, mikäli erityisiä toimenpiteitä tarvitsevan henkilön vaikutuksia muuhun perheeseen ei oteta huomioon.

Suomen Punainen Risti ehdottaa, että pykälään ja sen perusteluihin lisätään maininta yksin alaikäisinä Suomeen saapuneiden pakolaisten tai kansainvälistä suojelua saaneiden henkilöiden perheenyhdistämisprosessin kautta tulleiden perheenjäsenien haavoittuvuudesta ja perheen kotoutumissuunnitelman tarpeesta.

Tampereen maahanmuuttajaneuvosto kannattaa perheelle tehtävää kotoutumissuunnitelmaa. Neuvosto tuo esille, ettei pykälässä ole määritelty kuka päättää milloin perheen suunnitelma tulee laatia.

Tasa-arvoasiain neuvottelukunta toteaa, ettei perheen kotoutumissuunnitelma saisi johtaa perheenjäsenien oikeuksien tosiasialliseen rajoittamiseen.

Väestöliitto ehdottaa lain perusteluihin mainintaa siitä, että perheen kotoutumissuunnitelman tarve tulisi selvittää aina kun perheelliselle henkilölle tehdään alkukartoitus. Väestöliitto ehdottaa lakitekstin muotoilua seuraavasti: ”Suunnitelman tarvetta arvioitaessa kiinnitetään erityisesti huomiota ohjaavan ja lapsen kehitystä tukevan vanhemmuuden edellytyksiin ja vanhempien tuen tarpeeseen. Perheen kotoutumissuunnitelma sovitetaan yhteen yksilöllisten kotoutumissuunnitelmien sekä perheenjäsenille laadittujen muiden asiaan liittyvien suunnitelmien kanssa. Perheen kotoutumissuunnitelman toteutus edellyttää useiden eri toimijoiden yhteistyötä. Nämä toimijat voivat olla sekä julkisen että kolmannen sektorin edustajia.”

17 § Kotoutumissuunnitelmasta aiheutuvat velvollisuudet

Espoon kaupunki toteaa, että työvoimapoliittisen koulutuksen ulkopuolelle jäävien maahanmuuttajien koulutuksen kehittäminen kunnissa edellyttäisi korvamerkittyjä resursseja valtiolta kunnille. 

Hämeenlinnan kaupunki kannattaa 4 momentissa esitettyjä sanktioita.

Itä-Suomen aluehallintovirasto toteaa, että väärinkäsitysten välttämiseksi olisi syytä käydä kotoutumissuunnitelmasta ja sen toimenpiteistä aiheutuvat maahanmuuttajan oikeudet ja velvollisuudet läpi suullisesti tulkin kanssa aina, mikäli maahanmuuttaja ei ymmärrä suomen kieltä.

Jyväskylän kaupunki toteaa, että kunnille esitetty keskeinen rooli kotoutumissuunnitelmissa edellyttää riittäviä resursseja.

Kajaanin kaupunki toteaa, että mikäli kuntaa ei velvoiteta järjestämään kotoutumissuunnitelmassa mainittuja toimenpiteitä, ei maahanmuuttajaakaan voida velvoittaa toteuttaa kotoutumissuunnitelmaansa. 

Kuopion hallinto-oikeus korjaisi pykälän 1 momentin kohtaa, jonka mukaan maahanmuuttajalle on selvitettävä oikeudet ja velvollisuudet kirjallisesti tai asiakkaan pyynnöstä suullisesti. Hallinto-oikeus muuttaisi sanan tai sanaksi ja, sillä oikeudet ja velvollisuudet tulisi aina antaa kirjallisena asianosaiselle. Menettelyllä vähennetään käsityseroja sekä lisätään oikeusturvaa ja -varmuutta, hallinto-oikeus toteaa.

Lahden kaupunki toteaa, että kotoutumissuunnitelmalla ja sen laatimisella ei ole käytännön merkitystä, mikäli toimenpiteisiin ei ole tarvittavaa rahoitusta. 

Närpiön kaupunki toteaa pykälän 2 momentin määrärahoihin liittyvän varauksen uhkaavan kotoutumissuunnitelman toteutumista.

Pohjanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus toivoo lisäselvitystä siihen, millä tavalla viranomaiset tai virkamiehet voivat varmistua siitä, että asiakas ymmärtää. Keskuksen mukaan tämä ”ymmärtäminen” voi myöhemmässä vaiheessa olla ratkaisevassa asemassa jos keskus joutuu tekemään asiakkaan näkökulmasta kielteisiä päätöksiä.

Sisäasiainministeriön rajavartiolaitoksen esikunta tuo esille pykälän perusteluissa mainitun kohdan ”Muiden kuin työttöminä työnhakijoina olevien velvollisuudet muotoutuvat heidän omien sitoumustensa perusteella”. Esikunnan mukaan käsitettä ”velvollisuus” käytetään perusteluissa yleiskielestä poikkeavassa merkityksessä. Esikunnan mukaan on kyseenalaista säädöstekstin tarkkarajaisuuden vaatimuksen nojalla, voidaanko ylipäätään säätää velvollisuudesta, joka muotoutuu yksilön omien sitoumusten perusteella.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Vantaan kaupunki toteaa, että kunnan on saatava valtiolta lisäresursseja työvoimapoliittisen koulutuksen ulkopuolelle jäävien maahanmuuttajien koulutuksen kehittämiseen. 

Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus esittää, että TE-toimiston toimenpiteiden osalta tulisi kehittää henkilöasiakas-strategiaa niin, että kotoutumissuunnitelman piirissä olevien palveluihin kohdistetaan oman määrärahat ja kotoutumissuunnitelman päättymisen jälkeen maahanmuuttajan siirtyisivät pääosin normaalipalveluihin. Keskus jatkaa, että maahanmuuttajien omaa aktiivisuutta tulee korostaa ja työhallinnon resursseja tulisi kohdentaa erityisesti työmarkkinoille suuntaavien palveluihin. 

Pentti Arajärvi haluaisi selvitettävän, voisiko kotouttamissuunnitelmaa kehittää niin, että sen soveliaat osat olisivat viranomaisia velvoittavia. Viranomaisia velvoittavia osia voisivat olla esimerkiksi luku- ja kirjoitustaidon opetus tai jokin osa suomen tai ruotsin kielen opetuksesta. Myös esimerkiksi alkukartoituksen perusteella ammatilliseen koulutukseen liittyvä opintojen tunnustamisen selvittäminen saattaisi olla tarkoituksenmukainen viranomaisia velvoittava osa kotoutumissuunnitelmaa, Arajärvi tuumii.

Etnisten suhteiden neuvottelukunta ETNO näkee tässä pykälässä mahdollisia tulkintaongelmia. Pykälässä esitetään, ettei viranomaisen tarvitsisi toteuttaa kotoutumissuunnitelmaa, mikäli määrärahoja ei ole riittävästi. Toisaalta pykälässä esitetään, että maahanmuuttajalta voidaan evätä kotouttamisraha, mikäli hän ei toteuta kotoutumissuunnitelmaa. ETNOn käsityksen mukaan tämä voi johtaa tulkintavaikeuksiin esimerkiksi tilanteessa, jossa maahanmuuttaja ei noudata kotoutumissuunnitelmaa, koska kunta ei järjestä suunnitelmaan merkittyä palvelua.

Joensuun seudun monikulttuurisuusyhdistys esittää pykälään viidettä momenttia. Momentissa säädettäisiin, että siinä tapauksessa, että maahanmuuttaja laiminlyö velvollisuutensa, velvoittaisi viranomaisen kuulemaan maahanmuuttajaa kielellä, jota hänen voidaan todeta asian laatuun nähden ymmärtävän riittävästi ennen tuen rajoituspäätöksen tekoa.

Kuntaliitto pitää hyvänä, että ehdotuksessa korostetaan maahanmuuttajan velvollisuuksia koulutukseen osallistumisessa ja kielen opiskelussa.

Lastensuojelun Keskusliiton mielestä olisi tärkeää lisätä sopimuksen noudattamisen velvoittavuutta myös viranomaisen taholta. Keskusliitto toivoo, että mietittäisiin miten viranomaista voitaisiin sanktioida siitä, ettei se noudata kotoutumissuunnitelmaa ja tarjoa todellisia kotoutumista edistäviä toimenpiteitä.

Tampereen maahanmuuttajaneuvosto pitää mainintaa määrärahoista outona. Oikeusvaltion periaatteiden kannalta on arveluttava ajatus, että lait toteutuvat vain silloin, kun siihen on varattu rahaa.

Valtakunnallinen vammaisneuvosto katsoo, että pykälän tavoite on lähtökohtaisesti hyvä. Vammaisneuvosto kuitenkin haluaa muistuttaa, että kotoutumissuunnitelma on tehtävä jokaisen maahanmuuttajan yksilölliset tarpeet ja voimavarat huomioivalla tavalla. Mikäli kotoutumissuunnitelmaan ei ole mahdollista kirjata voimakasta työelämäorientaatiota, tulee sen sisältöjä täydentää muilla mahdollisilla kotoutumista tukevilla ja henkilöä aktivoivilla toiminnoilla. Suomen ja ruotsin kielen opetukseen osallistumisvelvollisuuden täyttymisen varmistamiseksi kuuroille henkilöille tulee tarjota suomalaisen viittomakielen opetusta. Vammaisneuvoston mukaan heidät voidaan myös velvoittaa kotoutumissuunnitelman mukaisesti osallistumaan tähän opetukseen.

Väestöliitto toivoo, että lain perusteluissa mainittaisiin siitä, että kuntien ja TE-toimistojen on huolehdittava henkilöstönsä osaamisen vahvistamisesta siten, että osataan tunnistaa perheen kokonaistilanteesta ja lapsen olosuhteista nousevat tarpeet ja pystytään tarjoamaan mahdollisuutta perheen ja alaikäisen kotoutumissuunnitelmaan.

18 § Kotouttamissuunnitelman seuranta, muuttaminen ja keskeytyminen

Kaakkois-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus toteaa, että suunnitelman tarkistamista varten vaaditaan runsaasti henkilöstöresursseja. Keskus kuitenkin kannattaa tavoitetta kotoutumisen näkökulmasta.

Närpiön kaupunki toteaa, että 4 momentti vaatii tarkennusta siitä, että kuinka pitkään kotoutumissuunnitelmaa jatketaan ja millä ehdoin.

Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset katsovat perustelluksi, että kotoutumissuunnitelman seurannassa noudatettaisiin samoja periaatteita kuin työllistymissuunnitelman seurannassa.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Joensuun seudun monikulttuurisuusyhdistys esittää, ettei kotoutumissuunnitelmaa katsottaisi keskeytyneeksi, mikäli maahanmuuttaja on työllistynyt pysyväisluonteisesti kokoaikatyöhön tai yritystoimintaan taikka aloittanut ammattiin tai tutkintoon johtavat päätoimiset opinnot. Yhdistys ehdottaa, että kotoutumisohjelmaa tulisi jatkaa edellä mainituissa tapauksissa sovellettuna niin, että se mahdollistaa yhtäaikaisen työnteon tai opiskelun.

Kuntaliitto toteaa, että työhön meno ei täysin poista tiettyjen kotouttamistoimien tarvetta.

Naisasialiitto Unioni ry esittää, että perhevapaalla olevien kotoutumissuunnitelmien toteutumista, keskeytymistä ja muuttamista tulee seurata samalla tavalla kuin TE-toimistoon ilmoittautuvien kotoutumissuunnitelmia.

Suomen Mielenterveysseura kannattaa kotouttamissuunnitelman säännöllistä tarkistamista ja kiittää sen muutosmahdollisuutta yksilöllisistä tarpeista.

Tampereen maahanmuuttajaneuvosto toteaa, että myös kotoutumissuunnitelmaa toteuttavan henkilön tulisi osallistua suunnitelman seurantaan ja arviointiin.

Vammaisfoorumi ry esittää, että vaikka maahanmuuttaja olisi työllistynyt, tulisi kotoutumisen muut toimenpiteet jatkua tästä huolimatta, vaikka kotoutumissuunnitelma katsottaisiinkin keskeytyneeksi työllistymisestä lähtien.

19 § Kotoutumistuki

Eduskunnan apulaisoikeusasiamies katsoo, että olisi lapsen kannalta perusteltua, että kotouttamistuen saamista voisi siirtää täysi-ikäisyyden alkamisvaiheeseen.

Espoon kaupunki esittää, että lakiesityksen tulisi tarjota mahdollisuus maksaa perheryhmäkodissa asuvalle nuorelle alennettua kotouttamistukea sillä perusteella, että hän saa henkilökunnalta räätälöityä tukea kotoutumiseensa eikä perheryhmäkodissa asuvalle nuorelle synny asumis- tai muita elämiskustannuksia. Vaihtoehtona tälle kaupunki toivoisi, että perheryhmäkodissa asuvalle nuorelle voitaisiin perustaa lastensuojelulaissa mainitun selvitystilin tyyppinen pankkitili, jota hänen edustajansa hallinnoisi.

Espoon työ- ja elinkeinotoimisto pitää muutosehdotusta sikäli tervetulleena, että kotoutumissuunnitelmaa ei tarvitsisi tehdä enää työttömyysturvaoikeuden vuoksi, vaan voimavarat voidaan keskittää yksilöllisen suunnitelman laatimiseen.

Kansaneläkelaitos esittää kotoutumistuesta luopumista. Kelan mukaan kotoutumistuki eroaa työmarkkinatuesta ainoastaan siksi, että sen edellytyksenä on voimassaoleva kotoutumissuunnitelma ja sitä voidaan maksaa myös rinnasteisten kotoutumistoimenpiteiden ajalta. Kelan mielestä ei ole tarkoituksenmukaista maksaa samaa etuutta eri nimellä tilanteesta riippuen. 

Keski-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus kokee, että työnjako kunnan ja TE-toimiston välillä alkukartoituksen ja kotoutumissuunnitelman tekemisessä jää lakiesityksessä hiukan epämääräisen sopimisen varaan. Keskus toivoisi lakiesityksen perusteluihin asiakkuuden syntymisen esimerkkipolkuja, jotka selventäisivät kotoutumistukeen päätymistä työmarkkinatuen tai kunnan palvelujen piiristä.

Sosiaali- ja terveysministeriö katsoo, että työttömyysturvalakia tulisi muuttaa liittyen työmarkkinatuen maksamiseen sekä työllistymistä edistävien palveluiden käsitteeseen. Esityksen muotoilut eivät ole näiltä osin linjassa työttömyysturvalain kanssa. Ministeriö toivoo, että lain perusteluissa todettaisiin selkeästi, miten muiden kuin pakolaisten ja kansainvälistä suojelua saaneiden maahanmuuttajien toimeentulotuen maksuperusteet on järjestetty ja missä määrin kuntien maksama toimeentulotuki korvataan kunnille silloin, kun kyse on muusta kuin pakolaisesta tai kansainvälistä suojelua saaneesta.

Työ- ja elinkeinoministeriön (TEM) pitää kannatettavina kotoutumistukeen ehdotettuja muutoksia. TEM esittää kuitenkin, että kotoutumistuesta erillisenä tukimuotona voitaisiin luopua, koska työmarkkinatuen ja kotoutumistuen välisenä ainoana erona olisi etuuden nimi. TEM katsoo, että kotoutumistuki voisi tarvittaessa säilyä kunnan maahanmuuttajalle maksaman etuuden nimenä.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

20 § Kotoutumiskoulutus

Espoon kaupunki kiittää sitä, että esityksessä korostetaan kotimaisten kielten opiskelua sekä työelämään pääsyyn ja yhteiskunnassa pärjäämiseen liittyviä valmiuksia. Kaupunki kiittää myös saavutettavalle kielitasolle asetettua taitotasoa. Lausunto on kuitenkin skeptinen taitotason saavuttamisen suhteen kotouttamiskoulutuksen aliresursoinnin vuoksi.

Espoon työ- ja elinkeinotoimisto pitää hyvänä sitä, että pykälässä korostetaan kotimaisten kielten opiskelua, työelämään pääsyä ja yhteiskunnassa pärjäämiseen liittyviä valmiuksia. Lisäksi hyvänä pidetään kielitaidolle asetettua tavoitetasoa, mutta samalla muistutetaan, että jo nykyisellään riittämättömät resurssit on saatava riittävälle tasolle. 

Helsingin kaupunki kannattaa kotoutumiskoulutuksen järjestämisen tarkempaa säätämistä sekä sen sisältöjen määrittelyä Opetushallituksen suositusten mukaan.

Joensuun seudun monikulttuurisuusyhdistyksen mukaan erityisiä syitä, joilla kielitaidon vaatimusta voidaan alentaa, ovat ikä, sairaus, vamma sekä luku- ja kirjoitustaidottomuus. Yhdistys esittää edellisten lisäksi suurperheen huoltajuutta sekä mielenterveyden ongelmia.

Jyväskylän työ- ja elinkeinotoimisto arvioi, että nykyresursseilla ja opiskelijoiden oppimisedellytykset huomioon ottaen 40 opintoviikon suositus kotoutumiskoulutukseksi riittää erittäin harvoin asetetun kielitaitovaatimuksen saavuttamiseen.

Keski-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus toteaa, että erilaisia kielen oppimisen mahdollisuuksia tulisi lisätä. Tätä varten vastuutahot tulisi resursoida riittävästi. Keskus toivoo myös, että Osallisena Suomessa -ohjelmasta syntyneiden hyvien toimintatapojen tulisi konkretisoitua Opetushallituksen opetussuunnitelmasuosituksissa.

Oikeusministeriö katsoo, että kielitaitovaatimus tulisi perustua tiettyyn kielikokeen tasoon. Tässä kohdassa voitaisiin hyödyntää kansalaisuuslain kielitaitoa koskevia säännöksiä.

Opetushallitus pitää hyvänä, että maahanmuuttajien kotoutumiskoulutuksessa noudatetaan heidän antamiaan yhtenäisiä perusteita. Lakiesityksessä oleva ilmaus ”opetussuunnitelmasuositus” tulee muuttaa muotoon ”opetussuunnitelman perusteet”, jolloin niiden velvoittavuudesta ei synny epäselvyyttä. Opetushallitus muuttaa tulevan lainsäädännön perusteella nykyisen suosituksen jatkossa kotoutumiskoulutuksen opetussuunnitelman perusteiksi. Omaehtoinen eli rinnastuskelpoinen koulutus tullaan kuitenkin antamaan kunkin koulutusasteen opetussuunnitelman perusteiden mukaisesti.

Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset katsovat, että kotouttamissuunnitelmassa sovittavat seikat ovat lähtökohtaisesti asiakasta velvoittavia. Keskukset toteavat, ettei täten saavutettavasta kielitasosta tulla käytännössä suunnitelman tasolla sopimaan, sillä sen saavuttamisen epäonnistumisesta olisi outoa sanktioida. Keskukset kuitenkin esittävät, että tietyn kielitason saavuttaminen automaattisesti lopettaisi oikeuden kotoutumissuunnitelmaan.

Porin työ- ja elinkeinotoimisto mielestä kotoutumiskoulutukseen tulisi lisätä mahdollisuus luku- ja kirjoitustaidon opetukseen, tämän järjestäminen sopisi toimiston mukaan parhaiten kunnalle.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Vantaan kaupunki kiittää kielitaidolle asetettua tavoitetasoa, mutta samaan hengenvetoon epäilee sen saavuttamisen mahdollisuutta aliresursoidulla kotouttamiskoulutuksella.

Vantaan työ- ja elinkeinotoimisto pitää asetettua kielitaidon tavoitetasoa korkeana. Toimiston kokemuksen mukaan suuri osa maahanmuuttajista saavuttaa tason A2.2, osa jää tämän tavoitetason alapuolelle.

Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus pitää kotoutumiskoulutusta merkittävimpänä kotoutumispalveluna. Lausunnossa painotetaan erityisesti eri tarpeisiin räätälöidyn kielikoulutuksen merkitystä. ELY-keskus mainitsee, että kielikoulutuksen kehittäminen edellyttää resurssien lisäämistä erityisesti kunnan vastuulle kuuluvien osalta. Lausunnossa toivotaan, että kotoutumiskoulutuksen resurssien siirtoa sisäasiainministeriöön selvitettäisiin, ohjausvastuun ja resurssien keskittäminen samaan paikkaan olisi hyvä uudistus. 

Vähemmistövaltuutettu toteaa, että maahanmuuttajien mahdollisuuksia kieliopintoihin tulisi edistää myös kolmen/viiden vuoden jälkeen ottaen huomioon parantuneen kielitaidon myönteiset vaikutukset kotoutumiseen ja työllistymiseen.

Akava ry pitää kielen opetusta erittäin tärkeänä osana kotoutumiskoulutusta. Akava painottaa, että myös korkeaa koulutusta vaativien tehtävien mukaisen kielitaidon hankkimisen tulee olla mahdollista. 

Ammattikorkeakoulujen rehtorineuvosto ARENE ry pitää pykälää merkittävänä uudistuksena oppivelvollisuusiän ylittäneelle maahanmuuttajalle. Neuvosto painottaa sen tärkeyttä, että koulutus ja kotouttamistoimet räätälöidään henkilöiden tarpeiden mukaisesti.

Axxell Utbildning Ab toteaa kokemuksensa perusteella, ettei kotoutumiskoulutuksen pituudeksi kaavailtu 40 opintoviikkoa riitä esitettyyn B1.1 tavoitetason saavuttamiseen.

Monikulttuuriyhdistys Familia Club ry pitää säädöksiä kotoutumiskoulutuksesta myönteisinä. Yhdistyksen näkemyksen mukaan kotoutumiskoulutuksen laadun valvonnasta vastaava taho tulisi määritellä laissa, samoin huomiota tulisi kiinnittää kotoutumiskoulutuksen opettajien pätevyysvaatimuksiin.

Merja Pentikäinen toivoo, että varsinkin kielenopetusta resursoitaisiin riittävästi. Pentikäisen mukaan kielen osaaminen on avain kotoutumiseen. Lausunnossa toivotaan myös, että koulutuksen laatuun ja kotoutumistukitoimien mahdollisimman nopeaan aktivointiin kiinnitettäisiin suurta huomiota. 

Ruotsinsuomalaisten Keskusliitto toivoo kotoutumiskoulutukseen sisältyvän eritasoisia suomen kielen kursseja, ottaen huomioon ulkosuomalaisten maahanmuuttajien ja paluumuuttajien kielitaidon. 

SAK ry, STTK ry ja PAM ry toivovat, että kaikilla maahanmuuttajille olisi oikeus osallistua taitojaan ja tarpeitaan vastaavaan kielikoulutukseen riippumatta kotoutumissuunnitelman olemassaolosta. Lausunnossa myös toivotaan, ettei kielitaidon tavoitetason tulkinnaksi synny se, ettei sitä korkeampiasteista kielikoulutusta julkisista varoista tarjota. Ammattiyhdistykset katsovat, että työnantajien tulisi osallistua suoraan työelämään tulevien kielikoulutukseen. 

Tasa-arvoasiain neuvottelukunta pitää esityksessä mainittuja koulutukseen odotusaikoja kohtuuttoman pitkinä. Neuvottelukunta kannattaa maahanmuuttajille suunnatun työvoimapoliittisen koulutuksen jouston lisäämistä. Lausunnossa nähdään positiivisessa valossa myös peruskielitaitovaatimusten jouston lisääminen.

Valtakunnallinen vammaisneuvosto näkee kotoutumiskoulutuksen tiukan kytköksen työvoimapoliittiseen koulutukseen huolestuttavana asiana. Lausunnossa todetaan, että kytkös voi estää joidenkin vammaisten henkilöiden kotoutumiskoulutukseen pääsyn. Ongelma on vammaisneuvoston mukaan olemassa myös maassa syntyneiden vammaisten henkilöiden kohdalla.

Vammaisfoorumi ry toteaa, että koulutuksen järjestämisessä tulisi huolehtia vammaisen maahanmuuttajan erityistarpeista ja -tuesta. Lähtökohtana tulisi olla, että mikäli vammainen henkilö voisi tukitoimenpiteiden avulla opiskella yhdenvertaisesti, tukitoimet järjestettäisiin. Foorumin esittää, että 3 momentin mahdollisuutta asettaa tavoite alemmalle tasolle käytettäisiin vain hyvin perustelluista syistä. 

21 § Kotoutumiskoulutuksen järjestäminen ja maahanmuuttajan ohjaaminen koulutukseen

Helsingin työ- ja elinkeinotoimisto toteaa, että luonnoksessa ei määritellä selkeästi, mitä seuraa, jos esimerkiksi kotoutujan työssäoloehdon todetaan täyttyvän kesken omaehtoisen kotoutumiskoulutuksen. 

Hämeenlinnan kaupunki toivoo kunnan tai muun toimijan järjestämään omaehtoiseen koulutukseen valtion rahoitusta.

Opetushallitus pitää tärkeänä, että lakiesityksessä mainitaan erikseen kotoutumiskoulutuksen järjestäminen pääasiassa työvoimapoliittisena koulutuksena. Opetushallitus tuo esille omaehtoisen koulutuksen eriarvoisuuden kotouttamiskoulutukseen nähden varsinkin sisältöjen ja tavoitteiden osalta. Opetushallitus on huolissaan omaehtoisen koulutuksen hyödyntämisen vaikutuksista opiskelijapaikkojen riittävyyteen jos kotoutujat hakeutuvat normaalien koulutusväylien koulutuspaikoille. Opetushallituksen mukaan on vaarana, että omaehtoinen koulutus voi vaikeuttaa nuorten ja työhallinnon ulkopuolella olevien maahanmuuttajien pääsyä koulutukseen. Tällöin lain vaikutus olisi päinvastainen tarkoitettuun nähden.

Turun työ- ja elinkeinotoimisto kannattaa kotoutumiskoulutuksen toteuttamista pääsääntöisesti työvoimapoliittisena aikuiskoulutuksena. 

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

22 § Omaehtoisen opiskelun tukeminen

Espoon kaupunki kiittää mahdollisuutta tehdä omaehtoisen opiskelun tukemispäätös opintojen aloittamisen jälkeen painavasta syystä. Kaupunki kritisoi asetettua 24 kuukauden tukemisrajaa liian lyhyeksi kielen oppimiseen tai peruskoulun suorittamiseen. Lausunnossa myös toivotaan täsmennettävän pykälän muotoilua ”opintojen muodostamasta kokonaisuudesta”.

Espoon työ- ja elinkeinotoimisto katsoo, että omaehtoisen opiskelun tukemisen rajaaminen 24 kuukauteen on kannatettavaa, koska rajallinen aika vaikuttanee positiivisesti opintojen edistymiseen. Toisaalta lausunnossa todetaan, että erityisesti ammatillisen koulutuksen osalta 24 kuukautta on liian lyhyt aika. Erinomaisena uudistuksena pidetään sitä, että omaehtoisen opiskelun tukemisesta voitaisiin päättää myös opintojen aloittamisen jälkeen.

Helsingin kaupunki toteaa, että työvoimapoliittinen kotouttamiskoulutus on tärkein yksittäinen kotouttamispolitiikan väline. Kaupunki katsoo, että omaehtoisen opiskelun suosio on käänteisesti verrannollinen työvoimapoliittisen koulutuksen tarjonnan kanssa. Lausunnossa toivotaan riittävää resursointia työvoimapoliittisen koulutuksen järjestämiseen.

Jyväskylän työ- ja elinkeinotoimisto katsoo, että 24 kuukauden määräaika opintokokonaisuutta kohti on turha säädös, koska koulutuksen rinnastamismahdollisuudet ovat jo säädelleet kotoutumisaikaa.

Kouvolan kaupunki katsoo, että omaehtoisen opiskelun tukemisen 24 kuukauden aikaraja on liian tiukka. Kahden vuoden aikana on vaikea saavuttaa mitään perustutkintoa. Kaupunki esittää, että tukea maksettaisiin kolmen vuoden ajalta.

Oulun kaupunki esittää, että omaehtoisen opiskelun tukemispäätös voitaisiin tehdä sen aloittamisen jälkeen, mikäli koulutus täyttää rinnastamisen edellytykset. Kaupunki esittää myös osa-aikaisen opiskelun mahdollistamista.

Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset toivovat toista termiä omaehtoiselle opiskelulle, sillä on vaarana että termi sekoittuu julkisessa työvoimapalvelulaissa mainittuun omaehtoiseen opiskeluun. Keskukset kuitenkin toivovat, että säädökset olisivat mahdollisimman yhteneväiset.

Pohjois-Savon elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen mielestä on hyvä, että esityksessä on erilaisten tulkintojen välttämiseksi monelta osin yhtenäistetty omaehtoisen opiskelun tukemisen edellytyksiä (22 §, 23 §) työnhakijan työttömyysetuudella tuetun omaehtoisen opiskelun mukaisesti. Huonoa tässä on kuitenkin se, että uusi esitys lyhentäisi luku- ja kirjoitustaidottomien maahanmuuttajien aikaa saada valmentavaa ja kuntouttavaa koulutusta.

Rovaniemen työ- ja elinkeinotoimisto miettii, tuleeko omaehtoiseen koulutukseen minimituntimäärää, joka edellytettäisiin esimerkiksi ylläpitokorvauksen saamiseksi. Toimisto antaa omasta toiminnastaan esimerkin, jossa 4 tuntia viikossa tapahtuva suomen kielen opetus on rinnastettu. Toimisto huomauttaa, ettei pienemmillä paikkakunnilla koulutustarjonta voi aina vastata kokopäiväisen opiskelun tarvetta.

Tampereen työ- ja elinkeinotoimisto toivoo suurempaa joustavuutta rinnastusprosessissa ja laveaa tulkintaa rinnastettavasta koulutuksesta.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Vantaan työ- ja elinkeinotoimisto toteaa, että kaavailtu 24 kuukauden aikaraja omaehtoisen opiskelun tukemiseen heikentäisi maahanmuuttajien mahdollisuuksia esimerkiksi ammatillisen opiskelun suhteen.

Allianssi ry toteaa, että erityisesti nuorten maahanmuuttajien kannalta on tärkeää, että kyseisen pykälän kolmannessa momentissa turvataan omaehtoisen opiskelun tukemispäätösmahdollisuus opintojen alkamisen jälkeen. 

Pentti Arajärvi toteaa, että 4 momentin käsite opintojen muodostama kokonaisuus on epäselvä.

Axxell Utbildning Ab toteaa, että rinnasteinen koulutus tarjoaa hyvän vaihtoehdon esimerkiksi peruskouluiän ohittaneille nuorille, jotka tarvitsevat jatko-opintojaan varten parempaa kielitaitoa. Yhtiö kokee rinnasteisen koulutuksen ongelmaksi kuitenkin sen kirjavuuden. Tätä tulisikin kontrolloida, jotta omaehtoisessa koulutuksessa olevat eivät ole eriarvoisessa asemassa muihin nähden.

Etnisten suhteiden ja kansainvälisen muuttoliikkeen tutkimuksen seura (ETMU ry) toivoo, että pykälää tarkennettaisiin niin, että sen pohjalta olisi helpompi ohjeistaa virkailijoita, jotta asiakkaan etu huomioitaisiin eikä pykälän asettamia rajoituksia tulkittaisi liian kapeasti.

Joensuun seudun monikulttuurisuusyhdistys esittää, että kolmannessa momentissa mainittu omaehtoisen opiskelun tukemispäätös voitaisiin tehdä koulutuksen alkamisen jälkeen. Yhdistyksen mukaan koulutuksien hakuajat voivat olla niin lyhyitä, etteivät viranomaiset ehdi reagoida rinnastamispyyntöön ennen opintojen alkua.  

Tampereen maahanmuuttajaneuvosto ehdottaa, että valtio velvoitetaan kustantamaan kotouttamista edistävä omaehtoinen opiskelu yksityisellä sektorilla tai julkisissa oppilaitoksissa, mikäli se ei voi osoittaa kotoutettavalle opiskelupaikkaa työvoimakoulutuksena. Opiskelupaikkoja suomen kielen koulutuksessa on jatkuvasti liian vähän ja koulutuspaikkaa joutuu odottamaan kohtuuttoman kauan. Tämä ”opintotakuujärjestelmä” tulee olla velvoittava terveydenhuollon ”hoitotakuujärjestelmän” tavoin.

23 § Omaehtoisen opiskelun tukemisen edellytykset

Espoon kaupunki kannattaa omaehtoisen opiskelun tukemisen edellytyksien täsmentämistä. 

Opetus- ja kulttuuriministeriö ehdottaa pykälän täydentämistä momentilla, jossa säädettäisiin maahanmuuttajien velvollisuudesta osallistua mahdollisiin pääsykokeisiin samalla tavalla kuin muiden opiskelijoiksi pyrkivien.

Porin työ- ja elinkeinotoimisto ehdottaa, että opintojen rinnastamiskäytäntöjä täsmennettäisiin samankaltaisiksi kuin työttömillä kansalaisilla on.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Äänekosken TE-toimisto pitää hyödyllisenä 3 momentin kolmannen kohdan mahdollisuutta ammatilliseen peruskoulutukseen valmistavaa koulutusta. Toimiston mukaan koulutuksen rinnastuskäytännöstä voidaan luopua, mikäli omaehtoisen koulutuksen kriteerit eivät ole liian tiukat. Jos rinnastamiskäytännöstä luovutaan, pienillä paikkakunnilla mahdollisuudet kotoutumisen edistämiseen vähenevät, toimisto toteaa.

Akava ry kannattaa korkeakoulutukseen tähtäävän opetuksen ja korkeasti koulutettujen maahanmuuttajien täydennys- ja pätevöittämiskoulutuksen lukemista tuettavaan omaehtoiseen koulutukseen.

Allianssi ry toivoo, että oppivelvollisuusiän ylittäneiden nuorien oikeudet perusopetukseen ja kielikoulutukseen, niin suomen tai ruotsin kuin oman äidinkielen opiskeluun turvattaisiin uudessa laissa. Allianssi toivoo, että lain perusteluissa mainittaisiin maahanmuuttajanuorten yksilöllisten ohjaus- ja neuvontapalveluiden kohdalla myös kunnalliset nuorille suunnatut tieto- ja neuvontapalvelut ja -pisteet. Allianssi huomioi, että esityksessä ei tarjota ratkaisua siihen, millaista ohjausta ja jatkotoimenpiteitä tarjotaan niille nuorille, jotka tulevat hylätyksi ammatillisen koulutuksen tai lukion kielikokeessa.

Joensuun seudun monikulttuurisuusyhdistys vastustaa ensimmäisen momentin omaehtoisen opiskelun tukemisen rajausta pääasiassa suomen tai ruotsin kielellä. Yhdistyksen mukaan vastatulleella maahanmuuttajalla ei välttämättä ole kielitaitoa opiskella suomen tai ruotsin kielellä. Kolmannen momentin mukaista koulutusta järjestetään myös muilla kielillä eikä yhdistys näe järkeväksi rajata edellä mainittuja koulutuksia pois tuen piiristä.

Monikulttuurinen lapsen etu -verkosto toivoo, että oppivelvollisuusiän ylittäneiden nuorien oikeudet perusopetukseen ja kielikoulutukseen, niin suomen tai ruotsin kuin oman äidinkielen opiskeluun turvattaisiin uudessa laissa. Verkosto huomioi, että esityksessä ei tarjota ratkaisua siihen, millaista ohjausta ja jatkotoimenpiteitä tarjotaan niille nuorille, jotka tulevat hylätyksi ammatillisen koulutuksen tai lukion kielikokeessa.

Monikulttuuriyhdistys Familia Club ry toivoo valtakunnallisia soveltamisohjeita omaehtoisen opiskelun tukemisesta.

Pakolaisneuvonta ry toteaa, että nuorille, jotka ovat ylittäneet oppivelvollisuusiän, tulisi taata laissa oikeus perusopetukseen ja suomen, ruotsin ja oman äidinkielen opetukseen. 

Siirtolaisuusinstituutti katsoo, että suomen tai ruotsin kielen opetus ja osaaminen kotoutumisen kannalta on erittäin tärkeää. Näkemys kuitenkin rajoittaa esimerkiksi maahanmuuttajajärjestöjen hyödyntämistä osana kotouttamisprosessia (vrt. ns. Kanadan malli). Maahanmuuttajajärjestöjen rooli nimenomaan Kanadassa on tärkeä, ja siellä järjestöjen kotouttamiskoulutus tai -työ voi tapahtua osittain myös maahanmuuttajien omalla kielellä.

Suomen ammattikorkeakouluopiskelijakuntien liitto (SAMOK) esittää, että Suomeen luotaisiin valtakunnallinen suunnitelma lukio-opintoihin hakeutumisen tukemiseksi.

Tampereen maahanmuuttajaneuvosto toteaa, että opinnot pitää voida suorittaa myös muilla kielillä siinä tapauksessa, että suomen tai ruotsin kielen taito on muuten todennettu. Opiskelun tulisi tähdätä Suomen työmarkkinoille. Kielenopiskelun resursseja tulisi kasvattaa.

Valtakunnallinen vammaisneuvosto esittää, että pykälään lisättäisiin omaehtoisessa koulutuksessa hyväksyttäviksi kieliksi suomenkielinen viittomakieli ja bliss-symbolein tapahtuva suomenkielen opiskelu.

Vammaisfoorumi ry esittää, että tuettavaksi omaehtoiseksi koulutukseksi tulisi ehdottomasti lukea myös työhön valmentava tai vastaava koulutus. 

Yhteiset lapsemme ry toteaa, että oppivelvollisuusiän ylittäneiden maahanmuuttajanuorien oikeus perusopetukseen ja kielikoulutukseen on turvattava uudessa laissa, perustuslain mukaisesti. Yhdistys toteaa myös, että pykälässä tai sen perusteluissa ei tarjota ratkaisua siihen, millaista ohjausta ja jatkotoimenpiteitä tarjotaan niille nuorille, jotka tulevat hylätyksi ammatillisen koulutuksen tai lukion kielikokeessa. 

24 § Omaehtoisen opiskelun seuranta ja opiskelun keskeyttäminen

Espoon kaupunki vaatii, että vastuu omaehtoisen koulutuksen seurannasta kuuluisi TE-toimistolle. Kaupunki perustelee vaatimustaan sillä, että TE-toimisto tekee myös päätöksen koulutuksen tukemisesta.

Helsingin työ- ja elinkeinotoimisto pitää käytännön työn kannalta epäselvänä, miten toimitaan opintojen laiminlyöntitilanteessa.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Vantaan kaupunki katsoo, että vastuu omaehtoisten opintojen seurannasta kuuluisi TE-toimistolle, sillä toimisto tekee päätöksen omaehtoisen opiskelun tukemisesta. 

25 § Koulutuspalvelujen tuottajan tiedonantovelvollisuus

Opetushallitus kannattaa kotoutumispalvelujen tuottajan tietojenantovelvollisuuden täsmentämistä. Opetushallitus muistuttaa, että seurantatiedon keräämisen mahdollistamiseksi myös oppilaitosten tietojensaanti kotoutujista on varmistettava.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

26 § Muut kotoutumista tukevat ja edistävät toimenpiteet ja palvelut

Espoon kaupunki huomioi, että vaikka pykälän yksityiskohtaisissa perusteluissa korostetaan maahanmuuttajajärjestöjen merkitystä ja peräänkuulutetaan järjestöjen tukemista, ei lakiesitys tuo mukanaan mitään uusia rahoitusmekanismeja, joiden avulla valtio voisi tukea maahanmuuttajajärjestöjen tai niiden muodostamien katto- tai keskusjärjestöjen toimintaa. 

Hämeenlinnan kaupunki painottaa erityistarpeiden huomioonottamisessa erityisesti kulttuurierojen tunnistamisen tärkeyttä.

Oikeusministeriö toteaa, että pykälässä tarkoitettujen palvelujen ja toimenpiteiden suhde kotouttamissuunnitelmaan sisältyviin palveluihin 11 §:n mukaan jää epäselväksi. Ministeriön mukaan säännökset vaikuttavat päällekkäisiltä.

Sisäasiainministeriön rajavartiolaitoksen esikunta toteaa, että pykälässä jää epäselväksi, onko maahanmuuttajalla oikeus kotoutumissuunnitelmaan kirjattujen henkilökohtaisen tarpeen mukaisesti määriteltyihin muihin kotoutumista edistäviin toimenpiteisiin ja palveluihin tai onko maahanmuuttajalla vastaavasti velvollisuutta osallistua näihin suunnitelmaan kirjattuihin esimerkiksi kansalaisjärjestöjen palveluihin.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Vantaan kaupunki toivoo esitykseltä konkreettisia mekanismeja, joiden avulla tuettaisiin maahanmuuttajajärjestöjen arvokasta työtä. 

Vähemmistövaltuutettu toteaa, että 1 momentin ensimmäisen kohdan muotoilu ”voidaan järjestää” tulisi muotoilla niin, että kunnilla olisi selkeä velvollisuus järjestää jälkihuolto. Vähemmistövaltuutetun mukaan kaikilla alaikäisinä yksin saapuneilla tulisi olla subjektiivinen oikeus jälkihuoltoon, kunnes täyttävät 21 vuotta. Vähemmistövaltuutettu esittää kotouttamislakiin viittausta lastensuojelulain 75 §:ään. 

Amiedu toteaa, että ohjaavaan koulutukseen tulisi edelleen panostaa. Amiedu näkee, että asetettu kielitaidon taitotason tavoite on hieman yliarvioitu. Amiedun kokemusten mukaan 40 opintoviikossa saavutetaan yleensä taitotaso A2.2. Lausunnossa todetaan, että tulisi kiinnittää erityistä huomiota suomen kielen opetukseen työpaikoilla sekä kotoutumiskoulutuksessa että työperusteisen ja työssä olevien maahanmuuttajien kohdalla. Amiedun mukaan heikossa asemassa oleville maahanmuuttajille tarvitaan joustavaa ja lyhytmuotoista kotoutumiskoulutusta.

Etelä-Suomen alueellinen Etnisten suhteiden neuvottelukunta huomauttaa, että yksin tulleille alaikäisille oleskeluluvan saaneille turvapaikanhakijoille tulee turvata lastensuojelun asiakkaina sama oikeus jälkihuollon toimenpiteisiin aina 21 ikävuoteen asti, kuten muilla lastensuojelun piiriin kuuluvilla nuorilla.

Lastensuojelun Keskusliitto huomauttaa, että 2 momentin viittaus lastensuojelun jälkihuoltoon rinnastettavista toimenpiteistä jättää kysymyksen, mitä näillä tarkoitetaan. Keskusliiton mukaan lastensuojelulaki koskee kaikkia, myös maahanmuuttajalapsia, ja etenkin oleskeluluvan saatuaan he ovat kunnan lastensuojelun vastuulla ja palvelujen piirissä. 

Monikulttuurinen lapsen etu -verkosto näkee, että 1 momentin ensimmäisessä kohdassa jää epäselväksi keitä alaikäisillä maahanmuuttajilla tässä yhteydessä tarkoitetaan. Epäselväksi jää myös, millaisista palveluista on kyse puhuttaessa lastensuojelun jälkihuoltoon rinnastettavista toimenpiteistä. Verkosto toteaa, että mikäli tässä yhteydessä alaikäisillä maahanmuuttajilla tarkoitetaan ilman huoltajaa Suomeen saapuneita turvapaikanhakijoita, tulee se pykälässä todeta. Tällä ryhmällä ei ole nykyisellään oikeutta lastensuojelulaissa tarkoitettuun jälkihuoltoon, joten siitä on erityisen perusteltua säätää siihen saakka, kunnes nuori täyttää 21 vuotta.

Naisasialiitto Unioni ry esittää, että maahanmuuttajajärjestöt on otettava mukaan kotoutumistyöhön ja kuntien on järjestettävä yhdessä niiden kanssa kuntalaisille ja maahanmuuttajille mahdollisuuksia positiiviseen vuorovaikutukseen ja yhteistyöhön.

Pasi Saukkonen tuo esille sen, että vaikka pykälässä on lueteltu muita kotoutumista tukevia ja edistäviä toimenpiteitä ja palveluja, kohtiin ei sisälly valtiolle tai kunnille mitään velvoitteita. Saukkonen toteaa, että voidaan kysyä missä määrin toimenpiteet toteutuvat käytännössä. Lausunnossa toivotaan kolmanteen kohtaan lisäystä, joka kertoisi myös kantaväestön edustajien kannustamisesta kulttuurien väliseen kanssakäymiseen ja vuorovaikutukseen. Pykälässä maahanmuuttajajärjestöille kohdistuva odotus palvelujen järjestämisestä sekä tätä vastaava toivomus järjestöjen riittävästä tuesta jäävät ehdotuksen yksityiskohtaisissa perusteissa irrallisiksi ja täsmentymättömiksi Saukkonen toivoo, että tehtäisiin erillisselvitys maahanmuuttajien ja uusien vähemmistöryhmien järjestöjen toiminnan ja niiden taloudellisen tukemisen kehittämisen mahdollisuuksista, jotta kentästä ja sen toimintaedellytyksistä saataisiin luotettava kuva. 

Suomen Mielenterveysseura pitää pykälän muotoilua koskien alaikäisten jälkihuollon järjestämistä liian tulkinnanvaraisena. Mielenterveysseuran mukaan lastensuojelulain suoma mahdollisuus jälkihoitoon tulisi taata. 

Suomen Punainen Risti haluaa korostaa sitä, että kolmannen sektorin kotoutumista tukevan toiminnan luomien mahdollisuuksien täysimääräinen hyödyntäminen edellyttää suunnitelmallista yhteistyötä viranomaisten ja järjestöjen välillä. Lausunnossa mainitaan, että huomattavasti nykyistä enemmän tulisi myös hyödyntää omankielisten yhteisöjen osallistumista kotoutumista tukevien toimintojen järjestämiseen. 

Tampereen maahanmuuttajaneuvosto toteaa, että kantaväestön aktiivinen sopeuttaminen uusiin tulokkaisiin, tiedottaminen ja etnisten suhteiden edistäminen ovat myös kotouttavia toimenpiteitä, jotka olisi syytä mainita esimerkiksi tämän pykälän yhteydessä.

Vammaisfoorumi ry toteaa, että näitä toimenpiteitä ja palveluita järjestettäessä tulisi huolehtia siitä, että maahanmuuttajalla on mahdollisuus saada tarvittavat ja tarkoituksenmukaiset tulkkauspalvelut.

Väestöliitto pitää ilahduttavana sitä, että lain perusteluissa mainitaan kolmannen sektorin ja maahanmuuttajayhdistysten mahdollisuudet tukea ja täydentää kuntien kotouttavaa toimintaa. Väestöliitto esittää lisättäväksi, että ilman huoltajaa turvapaikanhakijana Suomeen tulleille nuorille tulee järjestää lastensuojelun jälkihuoltoa vastaavia palveluita 21-vuotiaaksi saakka. Lausunnossa ehdotetaan 1 momentin alkuun muutosta ”Sen lisäksi mitä edellä on säädetty, kotoutumista edistävinä ja tukevina toimenpiteinä ja palveluina tulee resurssien mukaan järjestää”. Pykälän loppuun ehdotetaan lisättäväksi lause ”Lisäksi alaikäisinä ilman huoltajaa maahan tulleille turvataan lastensuojelun jälkihuoltoa vastaavia palveluita 21-vuotiaaksi saakka”.

Yhteiset lapsemme ry näkee, että pykälässä jää epäselväksi ketä alaikäisillä maahanmuuttajilla tässä yhteydessä tarkoitetaan. Mikäli tässä tarkoitetaan ilman huoltajaa Suomeen saapuneita turvapaikanhakijoita, niin se tulee pykälässä todeta. Tällä ryhmällä ei nykyisellään ole oikeutta lastensuojelulaissa tarkoitettuun jälkihuoltoon, joten siitä on erityisen perusteltua säätää siihen saakka kunnes nuori täyttää 21 vuotta. 

27 § Kunnan kotouttamispolitiikka

Espoon kaupunki näkee tärkeänä periaatteellisena kysymyksenä sen, kuinka yksityiskohtaisesti kunnan kotouttamispolitiikan tavoitteista voidaan säätää laissa vaarantamatta perustuslaillista suojaa nauttivan kunnallisen itsehallinnon periaatteiden toteutumista.

Hämeenlinnan kaupunki kokee tärkeäksi kunnallisen itsehallinnon säilyttämisen maahanmuuttopolitiikan lähtökohdissa, tavoitteissa sekä sisällöissä.

Lahden kaupunki toteaa, että kunnan toimintapolitiikkaa ei määritellä näin yksityiskohtaisesti lainsäädännössä.

Oikeusministeriö toivoo jatkovalmistelussa harkittavan, onko pykälä ehdotetussa muodossaan kaikilta osin tarpeellinen.

Porin kaupunki toteaa, että kotouttamistyön organisoinnin tulee kuulua kunnan omaan sisäiseen päätöksentekoon.

Vantaan kaupunki toivoo esityksen jatkovalmistelussa kiinnitettävän huomiota siihen, kuinka tarkasti kunnan kotouttamispolitiikan tavoitteista voidaan säätää vaarantamatta kunnallista itsehallintoa. Kaupunki toivoo myös, että esityksessä avattaisiin hyvien etnisten suhteiden edistämisen sisältöä.

Kuntaliiton näkemyksen mukaan laissa määritelty kotouttamispolitiikka on monien kuntien näkökulmasta liian suppea määritelmä.

Monikulttuurinen lapsen etu -verkosto katsoo, että pykälän perusteluissa tulisi avata enemmän sitä, mitä listatuilla asioilla, kuten hyvät etniset suhteet ja kulttuurien välinen vuoropuhelu tarkoitetaan. Esitykseen tulisi kirjata konkreettisia toimenpiteitä rasismia ja syrjintää kokeneiden tukipalvelujen järjestämiseen.

Pasi Saukkonen pitää pykälässä määriteltyjä kunnan kotouttamispolitiikan tavoitteita yllättävänä. Saukkosen mukaan kotouttamispolitiikan käytännön toimenpiteet eivät sisälly lainkaan kunnan kotouttamispolitiikan tavoitteisiin. Lausunnossa ehdotetaan pykälän uudelleen muotoilua siten, että laki muodostaa tältä osin johdonmukaisen kokonaisuuden. Saukkonen tuo esille sen, että pykälässä käytetyt kansainvälisyyden ja monimuotoisuuden termit ovat epäselviä. Pykälän toisessa momentissa tavoitteeksi määritellään oman kielen ja kulttuurin säilyttämisen mahdollisuuksien tukeminen. Saukkonen kysyy, mitä tämä tarkoittaa käytännössä ja olisiko momentin sisältö olennaisesti erilainen mikäli muotoilusta poistettaisiin ”mahdollisuuksien tukeminen”.

Yhteiset lapsemme ry esittää, että kunnan järjestämisvastuuta tarkentavissa perusteluissa on hyvä korostaa erityisesti pakolaistaustaisten lasten ja nuorten tarvitsemien psykososiaalisten palveluiden turvaamista. 

28 § Kunnan tehtävät

Espoon kaupunki toteaa, että kunnan tehtävät jäävät voimassaolevaan lakiin verrattuna edelleen epäselviksi. Kaupungin mukaan ainoa tarkennus nykyiseen lakiin nähden on se, että yleis- ja yhteensovittamisvastuu koskee paikallistasoa. Lausunnossa toivotaan valtiolle samantapaista velvoittavuustekstiä kuin kunnalle. Kaupungin mukaan Suomen kotouttamispolitiikan suurin yksittäinen ongelma on työvoimapoliittisen kotouttamiskoulutuksen aliresursointi valtion taholta. 

Itä-Suomen aluehallintovirasto toteaa, että 2 momentin muotoilu palvelujen ja tukitoimien järjestämisestä kunnassa esiintyvän tarpeen mukaan voitaisiin tulkita jopa subjektiiviseksi oikeudeksi.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Vantaan kaupunki toteaa, että hämmennys nykyisen lain ilmauksesta kunnan yleis- ja yhteensovittamisvastuusta jatkuu nykyisessä esityksessä. Kaupunki toivoisi 2 momentin mukaista velvoittavaa tekstiä myös valtion tarjoamien palveluiden ja tukitoimien osalta. 

Vähemmistövaltuutetun mukaan pykälän mukaan kunnan on huolehdittava siitä, että maahanmuuttajien laissa tarkoitetut palvelut ja tukitoimet järjestetään sisällöltään ja laajuudeltaan sellaisina kuin kunnassa esiintyvä tarve edellyttää. Vähemmistövaltuutettu esittää lisättäväksi pykälän yksityiskohtaisiin perusteluihin maininnan siitä, että tämä tarkoittaa muun muassa sitä, että eritasoisia kielikursseja tulee olla tarjolla, jotta maahanmuuttajilla käytännössä olisi mahdollisuus saavuttaa 20 §:ssä mainittu suomen tai ruotsin kielitaidon tavoitetaso. Vähemmistövaltuutetun mukaan perusteluissa voisi todeta edelleen, että suomen ja ruotsin kielen opiskelu on maahanmuuttajan oikeus ja viranomaisten tulee järjestää riittävästi kursseja, joissa opiskelijoiden valmiudet ja tarpeet otetaan huomioon.

Suomen Mielenterveysseura lisäisi kuntien vastuun palveluiden soveltumisesta maahanmuuttajille lisäksi velvoitteen siitä, että palveluiden tulee olla maahanmuuttajien saatavilla. Näin vältettäisiin vallitseva eriarvoisuus eri kuntien asukkaiden välillä.

Pasi Saukkonen kysyy, onko 27 § yksityiskohtaisissa perusteluissa esitetty linjaus siitä, että kunnan tehtäviä ei ole tarkoituksena laajentaa ristiriidassa 28 § mainittujen asioiden kanssa. Pykälässä mainittujen asioiden perusteellinen ja korkeatasoinen toteuttaminen vaatii käytännössä sekä taloudellisia että henkilöstövoimavaroja, joita ei välttämättä ole irrotettavissa kunnan nykyisistä tehtävistä ja resursseista.

Väestöliitto toteaa, että lain perusteluissa tulisi ilmetä, että valtavirtaistaminen eli maahanmuuttajataustaisen väestön tarpeisiin vastaaminen ns. normaalipalveluissa toteutuu parhaiten silloin, kun alkuvaiheen kotouttamiseen on panostettu riittävästi. Väestöliitto ehdottaa pykälälle seuraavaa muotoilua ”Kunnan on huolehdittava siitä, että kunnan palvelut soveltuvat myös alkuvaiheen kotoutujille. Lisäksi kunnan on huolehdittava siitä, että kotoutujille tässä laissa tarkoitetut palvelut ja tukitoimet järjestetään sisällöltään ja laajuudeltaan sellaisina kuin kunnassa esiintyvä tarve edellyttää. Erityistä huomiota on kiinnitettävä kotoutumisen alkuvaiheen omakieliseen neuvonta- ja ohjauspalveluun.”

29 § Monialainen yhteistyö paikallistasolla

Espoon kaupunki muistuttaa, että esimerkiksi seudullisen yhteistyön edellytyksenä ovat valtion myöntämät lisäresurssit.

Espoon työ- ja elinkeinotoimisto on erittäin tyytyväinen pääkaupunkiseudun aiesopimukseen, mutta muistuttaa sopimuksen perustuvan kolmen vuoden ylimääräiseen rahoitukseen.

Jyväskylän kaupunki toteaa, ettei Jyväskylän tapaisilla pienillä paikkakunnilla ole tarpeen asettaa vakituista neuvottelukuntaa. Kaupungin mukaan on mahdollista kokoontua tarvittaessa kulloiseenkin asiaan liittyvien toimijoiden kanssa.

Lahden kaupunki näkee, että kotouttamisen organisointi kunnassa kuuluu kunnan omaan sisäiseen päätöksentekoon, vaikka kunta tekisikin yhteistyötä eri tahojen kanssa.

Närpiön kaupunki esittää, että 2 momenttiin lisättäisiin, että kunnan tai alueen tulisi muodostaa mainittu neuvottelukunta, mikäli kunnan väkiluku ylittää 15 000 asukasta sekä maahanmuuttajien osuus ylittää 3 prosenttia.

Oulun kaupunki toivottaa tervetulleeksi esityksen tehtävien ja yhteistyömuotojen yhteensovittamiseksi ja seurannaksi eri hallinnon tasoilla. 

Tampereen kaupunki pitää puuttumisena kunnan sisäisiin asioihin ja käsittelytapoihin pykälässä mainittua velvoitetta tehdä yhteistyötä kunnan eri toimialojen välillä. 

Valtiovarainministeriö pitää hyvänä, että paikallistasolla kunta ja muut viranomaiset tekevät yhteistyötä. Kunnalle pitäisi kuitenkin jättää päätösvalta siitä, mitkä hallintokunnat osallistuvat kotouttamistyöhön kunnassa.

Vantaan kaupunki toteaa, ettei yhteistyö ole mahdollista ilman valtion myöntämiä lisäresursseja.

Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus toteaa, että kunnan neuvottelukunnan rooli menee osittain ELY-keskuksen maahanmuuttoasiaintoimikunnan kanssa päällekkäin. 

Vähemmistövaltuutettu toivoo, että yhteistyöelinten työssä otettaisiin huomioon asiakasryhmien itsensä sekä kolmannen sektorin osallisuus.

Allianssi ry toteaa, että maahanmuuttajalasten ja -nuorten kotoutumispalveluiden turvaamiseksi on erittäin tärkeää, että laissa on pykälä, jossa täsmennetään viranomaisten monialaista yhteistyötä sekä laajemmin huomioidaan yhteiskunnan muut toimijat, kuten kansalaisjärjestöt osana alueellista kotouttamistoimintaa. 

Amiedu kannattaa alueellista maahanmuuttoasiain neuvottelukuntaa ja ehdottaa niihin sisällytettäviksi eri näkökantoja edustavia tahoja, kuten maahanmuuttajille koulutuspalveluja tuottavia koulutuksen järjestäjiä.

Väestöliitto pykälää muutettavaksi niin, että 1 momentin loppu ”tarjoavat tahot” muutettaisiin muotoon ”tarjoavat järjestöt, yhdistykset ja uskonnolliset yhteisöt”.

30 § Kunnan kotouttamisohjelma

Hämeenlinnan kaupunki toteaa, että kotouttamisohjelman suunnittelu, toteuttaminen ja seuranta edellyttävät resursseja valtiolta.

Lahden kaupunki toteaa, että tässä kohdin voitaisiin painottaa kuntien välistä yhteistyötä, sillä pienemmissä kunnissa maahanmuuttajien määrä on suhteellisen pieni. Lausunnossa todetaan myös, että kotouttamisen kannalta on olennaista, että siihen osoitetaan valtion varoista riittävästi resursseja. 

Lapsiasiavaltuutettu kannattaa maahanmuuttajien kuulemista kotouttamisohjelmien laatimisessa. Valtuutetun mukaan perusteluissa tulee viitata nuorisolain 8 §:ään, joka velvoittaa kuntia ottamaan selvää nuorten mielipiteitä heitä koskevissa asioissa. 

Oulun kaupunki kannattaa kotouttamisohjelmien vähimmäissisällön määrittelemistä sekä sen kytkemistä kunnan talousarvioon. Lausunnossa tuetaan vaatimusta kotouttamisohjelmien säännöllisestä päivittämisestä. Kaupunki kannattaa myös valtion resurssiohjauksen sitomista kuntien kotouttamisohjelmien toimintaan ja toimivuuteen. Lopuksi lausunnossa pyydetään mainitsemaan kotouttamisohjelman ohjeistuksessa seutukunnallisen suunnitelman välttämättömyydestä. 

Porin kaupunki esittää, ettei kunnille tulisi asettaa velvoitteita kotoutumisohjelman laatimiseen, mikäli kunnassa asuu vain vähän maahanmuuttajia.

Satakunnan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus toteaa, että jotta kunnan kotouttamisohjelmalla olisi vaikutusta käytännön työhön, tulisi sen olla riittävän konkreettinen, ja sen toteutumista pitäisi myös voida seurata.

Tampereen kaupunki toteaa, että kotouttamisohjelman laatiminen ja sen sisältö tulee jatkossakin olla kunnan omassa päätösvallassa. Kaupunki toteaa, että pykälässä esitetty ohjelman vieminen kaupunginvaltuuston päätettäväksi on sen nykyisten johtosääntöjen vastainen asian käsittelytapa.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Valtiovarainministeriö huomauttaa, että kunnan talousarviosta ja -suunnitelmasta säädetään kuntalaissa, eivätkä säännökset ole tarpeen erityislaeissa. VM edellyttää, että hallituksen esitystä muutetaan tältä osin.

Vähemmistövaltuutettu pitää tarpeellisena, että kotouttamisohjelma kytketään kunnan talousarvioon ja taloussuunnitelmaan.

Etnisten suhteiden ja kansainvälisen muuttoliikkeen tutkimuksen seura (ETMU ry) ehdottaa, että kansalaisjärjestöjen ja oppilaitosten roolia kotoutumisen tukemisessa voisi edelleen vahvistaa.

Kuntaliiton mukaan on syytä pohtia, onko järkevää säätää kunnalle velvollisuus laatia ohjelma, jos kunnan alueella asuu harvoja tai vähän maahanmuuttajia. Lisäksi pykälän 2 momentissa mainittu valtion viranomaisten ja eräiden muiden tahojen oikeus osallistua kotouttamisohjelman laadintaan voi olla ristiriidassa kuntien itsehallinnon suojaa koskevan säännöksen kanssa. Osallistumisoikeus pitäisi muuttaa kuulemisvelvoitteeksi. Lisäksi Kuntaliitto korostaa, että kotouttamisohjelma voi jäädä muodolliseksi paperiksi, jos sen toteuttamiseen ei varata riittävästi resursseja.

Pasi Saukkonen kannattaa ohjelman kytkemistä kunnan talousarvioon sekä muuhun strategiseen suunnitteluun ja seurantaan.

Tasa-arvoasiain neuvottelukunta toivoo, että sukupuolivaikutusten arviointi otettaisiin osaksi kotouttamisohjelmien laatimista heti niiden alkuvalmisteluista lähtien. Neuvottelukunta kannattaa sitä, että kotouttamislaissa säädettäisiin nykyistä yksityiskohtaisemmin kotouttamisohjelmiin sisällytettävistä toimenpiteistä. 

Vammaisfoorumi ry esittää, että kunnan kotouttamisohjelmia laadittaessa tulisi tehdä yhteistyötä myös alueen vammaisneuvostojen ja vammaisjärjestöjen kanssa.

31 § Kunnan kotouttamisohjelman sisältö

Espoon kaupunki toteaa, että lain jatkovalmistelussa tulisi kiinnittää erityistä huomiota siihen, kuinka yksityiskohtaisesti voidaan määritellä kotouttamisohjelman sisältöä vaarantamatta kunnallisen itsehallinnon periaatteita. Lausunnossa suositellaan muutettavan pykälän ensimmäistä lausetta muotoon ”kunnan kotoutumisohjelma voi sisältää”. Toive pitkien ja ehdottomien vaatimuslistojen välttämisestä liittyy myös ohjelman toimeenpanoon, kaupunki jatkaa. Kunnallisista kotouttamisohjelmista voi helposti tulla pitkiä ja raskaita dokumentteja, sillä niissä huomioidaan lainsäädännön lisäksi esimerkiksi elinkeinopoliittisia näkökohtia.

Helsingin kaupunki toteaa, että yksityiskohtaisten monivuotisten suunnitelmien laatiminen ja niihin velvoittaminen laintasoisesti on haasteellista.

Jyväskylän kaupunki kannattaa kotouttamisohjelman asettamista ehdoksi kuntakorvausten maksamiseen, ainakin pienemmissä kunnissa. Kaupunki toteaa, että yhdenvertaisuuslain velvoittama yhdenvertaisuussuunnitelma menee osittain päällekkäin kotouttamisohjelman kanssa. Lausunnossa esitetään kotouttamisohjelman päivitysvälin pidentämistä neljästä ainakin viiteen vuoteen.

Kouvolan kaupunki katsoo, että kotouttamisohjelman sisällön määrittely laissa on ongelmallinen.  Lausunnossa kiinnitetään huomiota erityisesti kuudenteen kohtaan. Kaupungin mukaan kuntien taloustilanteen nopean vaihtelun vuoksi ei ole kohtuullista tehdä monivuotista sitovaa ohjelmaa. Kaupunki esittää ohjelman pituudeksi yhtä vuotta. Lausunnossa myös toivotaan, ettei sopimusta sisällytettäisi kotouttamisohjelmaan. Kaikkiaan kaupunki katsoo, että mm. palvelusisältöjen osalta pykälä on liian yksityiskohtainen, eikä se jätä kunnalle soveltamismahdollisuuksia.

Lahden kaupunki toteaa, että pykälässä on määritelty tarkasti kotouttamisohjelman sisältö, minkä takia sitä on vaikea toteuttaa koko maakuntaa koskevassa ohjelmassa. Kaupungin mukaan säännökset tulisi tämän takia kirjoittaa niin, ettei niitä voida tulkita valtuustolle kuuluvien tehtävien sisältöä ja tavoitteiden asettamista eikä talousarvion hyväksymistä koskevaa päätösvaltaa sitoviksi. Lausunnossa huomioidaan myös, että kuudennessa kohdassa mainittu suunnitelma pakolaisten ja kansainvälistä suojelua saaneiden kuntaan osoittamisesta ei voi kuulua pakollisena osana kotouttamisohjelmaan, sillä se on kunnille vapaaehtoista.

Oulun kaupunki pitää pykälän 2 momentin mainintaa kunnan ja kansalaisyhteiskunnan välisten yhteistyömuotojen määrittelemisestä merkittävänä. Kaupunki uskoo, että yhteistyö kolmannen sektorin kanssa tarjoaa uudenlaisia ratkaisuja kotouttamistyöhön. 

Pirkanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus toteaa, että kotouttamisohjelman ehdotetut sisällöt auttavat myös ELY-keskuksia seuraamaan kuntien kotouttamistyötä ja tukemaan kuntia kotouttamisohjelmien päivittämisessä.

Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset toivovat pykälälle kevyempää ja vähemmän velvoittavaa muotoilua.

Porin kaupunki toteaa, että kuntien toteuttama maahanmuuttajatyö on erittäin haastavaa ja vaatii lisäresursointia valtion taholta. 

Porin työ- ja elinkeinotoimisto mukaan esityksessä mainittu kotouttamisohjelman vähimmäissisältö takaisi maahanmuuttajalle oikeudenmukaisen ja tasapuolisen aseman ja toisaalta velvoittaisi kuntia ottamaan vastuuta erityisesti silloin, kun maahanmuuttajalla ei ole valmiuksia ottaa vastaan TE-toimiston palveluja tai toimenpiteitä.

Sisäasiainministeriön oikeusyksikkö pitää kannatettavana, että kotoutumisohjelmille määriteltäisiin laissa vähimmäissisältö ja niissä edellytettäisiin eritysryhmäkohtaista tarkastelua sekä yhdenvertaisuussuunnittelua tukevia toimenpiteitä hyvien etnisten suhteiden ja kulttuurien välisen vuoropuhelun edistämiseksi. Maahanmuuttajaryhmien osallistumisen lisääminen kotouttamisohjelmien laadintaan on tärkeää.

Tampereen kaupunki esittää, että pykälän ensimmäinen lause tulisi saattaa muotoon ”Kunnan kotouttamisohjelma voi sisältää”.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Valtiovarainministeriön käsityksen mukaan kotouttamisohjelman sisällön yksityiskohtainen sääntely ei ole tarpeen, koska maahanmuuttajien määrä ja tausta ovat hyvin erilaisia eri kunnissa. Lisäksi VM arvioi, että kunnilla ei ole mahdollisuutta laatia 6 kohdan edellyttämää useamman vuoden suunnitelmaa, koska valtakunnallinen ja alueellinen suunnitelma tehdään vain vuodeksi kerrallaan. VM esittää, että hallituksen esitystä on muutettava tältä osin. 

Vantaan kaupunki muuttaisi pykälän ensimmäistä lausetta muotoon ”kunnan kotoutumisohjelma voi sisältää”, jottei esitys vaarantaisi kunnan itsehallintoa. 

Vähemmistövaltuutettu pitää myönteisenä, että suunnitelman minimisisällöstä säädetään laissa ottaen huomioon että kunta on vastuussa siitä, että kotouttamispalveluita järjestetään kunnassa esiintyvän tarpeen mukaisesti.

Allianssi ry pitää erittäin tärkeänä, että kotouttamisohjelman vähimmäissisältöluettelossa on lapset ja nuoret mainittu omana kohtanaan ja että ohjelmissa tulee määritellä kunnan ja kansalaisyhteiskunnan väliset yhteistyömuodot. Allianssi huomauttaa, että pykälästä ei käy selville mihin muihin kunnan suunnitelmiin tai ohjelmiin kotouttamisohjelma on mahdollista kytkeä. 

Kuntaliitto esittää, että kotouttamisohjelman sisällöstä ei pitäisi säätää sitovasti, koska kuntien tilanteet ovat erilaisia. Lisäksi kotouttamisohjelmaa koskevat säännökset olisi kirjoitettava niin, ettei säännöksiä voi tulkita valtuustolle kuuluvien tehtävien sisältöä ja tavoitteiden asettamista eikä talousarvion hyväksymistä koskevaa päätösvaltaa sitoviksi. Lisäksi Kuntaliitto tähdentää, että pakolaisten vastaanotto on kunnille vapaaehtoista, eikä sitä siksi pitäisi ottaa pakolliseksi osaksi kotouttamisohjelmaa.

Lastensuojelun Keskusliitto pitää erinomaisena, että kuntakorvausten maksamisen vastapainoksi kunnilta edellytetään entistä parempaa sitoutumista suunnitelmalliseen maahanmuuttajatyöhön. Kotouttamisohjelmilta vaadittu vähimmäissisältö on erittäin tervetullut, mukaan lukien lapsia ja nuoria koskeva kuntakohtainen suunnitelma. Keskusliitto ehdottaa, että viime mainittuun lisättäisiin vielä tarkentava maininta siitä, miten kunta aikoo huomioida puutteellisen koulutaustan omaavien, oppivelvollisuusiän ohittaneiden tai sitä ikää lähellä olevien nuorten tilanteen.

Naisasialiitto Unioni ry esittää, että kunnan kotouttamisohjelman tulee sisältää suunnitelman perhevapaalla olevien maahanmuuttajien kotouttamisesta, heidän kielikoulutuksestaan, opastuksestaan palvelujärjestelmään sekä heidän koulutuksestaan ja työelämään siirtymisestä.

Pasi Saukkonen esittää kotoutumisohjelman sisältöön muutamia huomautuksia. Ensimmäisessä kohdassa voitaisiin pohtia aluksi kunnalle omaa visiota sen väestörakenteen kehityksestä lyhyellä ja keskipitkällä tähtäimellä, tämän muutoksen todennäköisistä seurauksista ja kunnan omasta tavoitetilasta. Toisessa kohdassa sana ”suunnitelma” voitaisiin muuttaa muotoon ”arvio”. Kohdat neljästä kuuteen voitaisiin yhdistää yhdeksi kohdaksi asianomaisine alakohtineen.  Kohdassa neljä voitaisiin korottaa omaksi kohdakseen kunnan ja kansalaisyhteiskunnan väliset yhteistyömuodot.

32 § Maahanmuuttajien perheryhmäkoti

Kaakkois-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus huomauttaa, ettei luvan saanutta nuorta voida siirtää 18 vuotta täytettyään vastaanottokeskukseen.

Lapsiasiavaltuutettu esittää, että perheryhmäkodissa asumisen tulisi olla mahdollista siihen saakka, kunnes nuori täyttää 21 vuotta. Valtuutettu esittää, että perheryhmäkotien henkilöstömitoituksessa ja kelpoisuusvaatimuksissa sekä valvonnassa sovellettaisiin lastensuojelulain periaatteita. Tästä tulisi säätää myös laissa. Laissa tulisi säätää myös yksin maahan tulevien alaikäisten oikeudesta tuettuun perhesijoitukseen, sekä sen korvaamisesta kunnille.

Maahanmuuttovirasto toteaa, että tällaisenaan pykälä ei välttämättä takaa sitä hoivaa ja huolenpitoa, jota sen nojalla on tarkoitus toteuttaa. Viraston mukaan pykälässä tulisi määritellä mainittu muu asumisyksikkö. Lausunnossa todetaan, että pykälästä on jäänyt pois perusteluissa viitatut lastensuojelulain 59 ja 60 § koskien henkilöstö- ja tilamitoitusta sekä henkilöstön kelpoisuutta. Virasto toivoisi, että pykälään kirjattaisiin sen mahdollisuus osallistua perheryhmäkodin tai vastaavan perustamista koskeviin neuvotteluihin. Lausunnossa toivotaan poistettavaksi virke ”Täysi-ikäisyyden täytettyään nuori siirretään aikuisten puolelle vastaanottokeskuksiin”, sillä luvan saaneita ei voida sijoittaa vastaanottokeskuksiin.

Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset toteavat, että pykälästä puuttuu viittaus siihen, miten perheryhmäkodin tai vastaavan yksikön paikkaluku määritellään tai henkilöstön määrä mitoitetaan.

Sosiaali- ja terveysministeriö toteaa, että perusteluissa sivuttu lastensuojelulain 59 § soveltaminen ei käy ilmi ehdotuksen pykäläluonnoksesta. 

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Vähemmistövaltuutettu esittää, että pykälän yksityiskohtaisista perusteluista poistetaan kohta, jossa todetaan, että täysi-ikäisyyden täytettyään nuori siirretään aikuisten puolelle vastaanottokeskukseen. Siirtäminen vastaanottokeskukseen ei vastaa lastensuojelulain tarkoittamaa nuorille suunniteltua jälkihuoltoa. Vähemmistövaltuutettu rinnastaa yksin saapuneiden tilanteen ja tuen tarpeen huostaan otettujen lasten elämäntilanteeseen. Vähemmistövaltuutetun mukaan esitys on perusteltu myös yhdenvertaisuusnäkökulmasta. Vähemmistövaltuutettu esittää edelleen, että kotouttamislaissa tulisi olla selkeä viittaus lastensuojelulain 59 § ja 60 §. Tämän lisäksi vähemmistövaltuutettu toivoo, että lastensuojelulakiin tehtäisiin asiaa koskeva lisäys. Lopuksi vähemmistövaltuutettu toivoo, että pykälän yksityiskohtaisissa perusteluissa mainittaisiin, että perheryhmäkodin työntekijöihin sovelletaan lakia lasten kanssa työskentelevien rikostaustan selvittämisestä.

Eduskunnan apulaisoikeusasiamies esittää, että pykälään kirjattaisiin velvoite soveltaa lastensuojelulain 59 §:ää. Lausunnossa nostetaan esille se, ettei pykälässä ole säädetty perheryhmäkotien valvonnasta. Tämä olisi hyvä kirjata säännökseen, apulaisoikeusasiamies toteaa.

Espoon kaupunki toteaa, että pykälän yksityiskohtaisissa perusteluissa sekoitetaan ryhmäkoti ja perheryhmäkoti toisiinsa. Alaikäisten perheryhmäkodissa asuvat lapset ovat saaneet jo oleskeluluvan ja kuntapaikan, eikä heitä täysi-ikäisyyden saavuttamisen jälkeen siirretä aikuisten vastaanottokeskuksiin. He muuttavat 18 vuotta täytettyään asumaan itsenäisesti ja he kuuluvat sekä nykyisen että esitetyn kotouttamislain soveltamisalan piiriin. Ryhmäkodista, josta säädetään sisäasiainministeriö parhaillaan valmistelemassa vastaanottolaissa, siirretään 18 vuotta täyttäneet aikuisten puolelle vastaanottokeskuksiin.

Helsingin kaupunki esittää tarkennettavaksi 1 momenttia seuraavasti: ”Maahanmuuttajien perheryhmäkoti on tarkoitettu pakolaisille tai kansainvälistä suojelua saaneille, jotka ovat saapuneet yksin alaikäisinä, ovat Suomessa vailla huoltajaa, ja ovat hakeneet Suomesta turvapaikkaa”.

Joensuun seudun monikulttuurisuusyhdistys vastustaa alaikäisinä yksin tulleiden ja oleskeluluvan saaneiden siirtämistä täysi-ikäisinä ryhmäkodeista vastaanottokeskuksen aikuisyksiköihin nuorten elämänlaatua heikentävänä. Yhdistys ehdottaa, että mainittujen tapauksien tulisi täysi-ikäistyttyään päästä kunnallisen lastensuojelun piiriin 21-vuotiaiksi asti tai heille tulisi osoittaa kuntapaikka. 

Lastensuojelun Keskusliitto toivoo, että perusteluissa mainittuihin lastensuojelulain pykäliin viitattaisiin myös itse lakitekstissä. Keskusliiton mukaan pykälän perusteluissa jää epäselväksi, miksi perusteluissa viitataan erityisesti vastaanottokeskuksiin tässä yhteydessä. Kysymyksiä herättää erityisesti tekstiin jäänyt viittaus, että nuori siirretään 18 vuotta täytettyään aikuisten puolelle vastaanottokeskukseen. Lausunnossa pyydetään viittausta poistettavaksi.

Monikulttuurinen lapsen etu -verkosto toteaa, että maahanmuuttajien perheryhmäkotien toiminnasta ja henkilöstön kelpoisuusvaatimuksista tulee tässä laissa säätää samantasoisesti kuin lastensuojelulaissa on säädetty lastensuojelulaitosten toiminnasta ja henkilökunnan kelpoisuudesta. Verkosto korjaisi myös pykälässä esiintyvän virheellisen ilmaisun luvan saaneen nuoren siirtämisestä aikuisten vastaanottokeskukseen.

Väestöliitto toivoo, että perheryhmäkotien ja muiden asumisyksiköiden osalta kiinnitettäisiin huomiota niiden sijaintiin ja niihin sosiaalisiin siteisiin, joita nuorelle on muodostunut turvapaikkaprosessin aikana. Lisäksi lausunnossa toivotaan, että lasten kieli- ja kulttuuritausta sekä niihin liittyvät tarpeet huomioidaan silloin kun päätöstä sijoituksesta tehdään. Väestöliitto huomioi, että esityksen sivulla 70 esiintyvä maininta siitä, että täysi-ikäisyyden saavutettuaan nuori siirretään aikuisten puolelle vastaanottokeskukseen, on ristiriitainen. 

Yhteiset lapsemme ry toteaa, että maahanmuuttajien perheryhmäkotien toiminnasta ja henkilöstön kelpoisuusvaatimuksista tulee tässä laissa säätää samantasoisesti kuin lastensuojelulaissa on säädetty lastensuojelulaitosten toiminnasta ja henkilökunnan kelpoisuudesta. Yhdistys huomauttaa myös perusteluissa olevasta virheellisestä maininnasta, jonka mukaan täysi-ikäisyyden täytettyään nuori siirretään aikuisten puolelle vastaanottokeskuksiin. Oleskeluluvan saanutta nuorta ei kuitenkaan voida siirtää turvapaikanhakijoille suunniteltuihin vastaanottokeskuksiin.

33 § Valtion kotouttamisohjelma

Rovaniemen kaupunki näkee, että valtion kotouttamisohjelma luo jatkossa hyvät edellytykset jäsentää kotouttamistyötä paikallisella tasolla.

Vähemmistövaltuutettu pitää valtion kotouttamisohjelman laatimista hyödyllisenä kaikkien hallinnonalojen sitouttamiseksi kotouttamiseen ja kotouttamisen huomioon ottamiseen hallinnonalojen omassa työssä. Valtuutettu pitää kotouttamisohjelman laatimista tärkeänä myös kotouttamispolitiikan ja toimenpiteiden kokonaistilanteen hahmottamiseksi ja toimenpiteiden suunnitelmallisuuden parantamiseksi.

Närpiön kaupunki kritisoi 3 momentin varauksia liittyen valtion talousarvioon. Kaupungin mukaan on erikoista, että laissa lukisi, että sitä noudatetaan sillä ehdolla, ettei se ole liian kallista.

Naisasialiitto Unioni ry esittää, että valtion kotouttamisohjelman tulee huomioida kulttuurinen dialogi ja hyvien etnisten suhteiden ylläpito sekä tunnustaa maahanmuuttajajärjestöjen rooli maahanmuuttajia koskevissa kysymyksissä. Unionin mukaan maahanmuuttajien edustajien tulee olla maahanmuuttajien itsensä valitsemia valtiojohtoisissa tai julkisesti rahoitetuissa elimissä siten, että molemmat sukupuolet ovat tasapuolisesti edustettuina.

SAK ry, STTK ry ja PAM ry kannattavat ministeriöiden tehtävien ja vastuiden tarkkaa määrittelyä. Ammattiyhdistykset toivovat, että miniteriöiden resurssien käyttö suunniteltaisiin yhteistyössä.

Pasi Saukkonen kannattaa valtakunnallisen kotouttamisohjelman laatimista kerran vaalikaudessa. 

Tasa-arvoasiain neuvottelukunta esittää laadittavaksi haavoittuvassa asemassa olevien maahanmuuttajanuorten syrjäytymisen ennaltaehkäisyn erityisohjelman.

34 § Sisäasiainministeriön tehtävät

Espoon kaupunki tuo esille sen, että sisäasiainministeriön koordinaatioroolin kannalta on ongelmallista, että keskeisimmät kotouttamispolitiikan välineet, kuten työvoimapoliittinen kotoutumiskoulutus kuluvat muiden ministeriöiden alaisuuteen, eikä sisäasiainministeriön hallinnonalalla ole paikallistason kotouttamispolitiikan toimijoita. Tämä epäsuhta näkyy myös 34 § 2 momentissa, jonka mukaan sisäasiainministeriö ohjaa ELY-keskuksia kotouttamiseen ja hyvien etnisten suhteiden edistämiseen liittyvissä tehtävissä, vaikka työ- ja elinkeinohallinnon tulosohjaus toimii akselilla TEM - ELY - TE-toimisto.

Porin kaupunki toivoo, että sisäasiainministeriön, ELY-keskusten ja aluevirastojen tulisi järjestää perehdytystä maahanmuuttoasioihin systemaattisesti. Kaupunki esittää oppaan laatimista maahanmuuttajatyötä tekeville, johon olisi koottu ajantasainen lainsäädäntö ja soveltamisohjeet. Lausunto viittaa myös pykäliin 36 ja 37.

Työ- ja elinkeinoministeriön (TEM) katsoo, että pykälän muotoilua olisi muutettava siten, että se kuvaisi nykyistä selvemmin ministeriöiden välistä työnjakoa kotouttamiseen, kotoutumiseen ja hyvien etnisten suhteiden edistämiseen liittyvissä tehtävissä ja siihen liittyvässä ELY-keskusten ohjaamisessa.

Vantaan kaupunki tuo esille sisäasiainministeriön koordinaatioroolin ongelmallisuuden tilanteessa, jossa ministeriöllä ei ole ohjausvaltaa paikallistason toimijoihin.

Kuntaliiton mukaan sisäasiainministeriön ohjausvalta olisi kirjoitettava niin, että ministeriön linjaukset voivat olla ainoastaan kuntien toimintaa tukevia suosituksia. Vastaava muutos pitäisi tehdä 36 §:n ELY-keskusten ohjausvallan osalta.

Pasi Saukkonen pitää kolmannen kohdan arviointia sekä seurantaa erittäin tärkeänä. Saukkonen ehdottaa lakiehdotukseen sisällytettäväksi suomalaisen kotouttamispolitiikan tutkimus- ja seurantajärjestelmän kehittämistä siihen tarkoitukseen parhaaksi soveltuvaan kohtaan.

35 § Ministeriöiden välinen yhteistyöelin

Pirkanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus pitää ministeriöiden välistä yhteistyötä tärkeänä ja näkee sen tukevan aluehallinnon ja kuntien kotouttamistoimenpiteiden suunnittelua ja seurantaa.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Tampereen maahanmuuttajaneuvoston mielestä laissa tulisi säätää uuden elimen asema, kokoonpano, tehtävät, toimintatavat sekä nimi.

36 § Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskusten tehtävät

Espoon kaupunki lausuu, että ELY-keskukselle ei voida antaa lakiesityksessä ohjaavaa roolia vaarantamatta perustuslaillista suojaa nauttivan kunnallisen itsehallinnon periaatteiden toteutumista. Kaupunki kiittää pykälän perustelutekstissä olevaa mainintaa siitä, että ELY-keskus voi osana kotouttamiseen liittyviä tehtäviään tukea maahanmuuttajajärjestöjen toimintaa tiedollisesti ja rahallisesti. 

Lahden kaupunki esittää, että ELY-keskuksella voisi antaa kunnille vain niiden toimintaa ohjaavia suosituksia. Kaupungin mukaan lakiehdotuksessa ei ole edelleenkään määritelty tahoa, joka ohjaa kuntia maahanmuuttajien sosiaali- ja terveydenhuoltoon liittyvissä asioissa.

Lounais-Suomen aluehallintovirasto tuo esille, että osa entisistä lääninhallitusten sivistysosastojen tehtävistä on siirtynyt ELY-keskusten vastuulle. Tällaisia tehtäviä ovat esityksen perusteluissa mainitut kirjasto-, nuoriso- ja liikuntatointen tehtävät sekä ammatillisen koulutuksen tehtävät.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Vantaan kaupunki kannattaa ELY-keskuksille osoitettua tehtävää tukea maahanmuuttajajärjestöjen toimintaa rahallisesti ja tiedollisesti.

Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus lausuu 2 momentin toiseen kohtaan, että kuntien kotoutumistyön tukemisessa ja neuvonnassa ELY-keskusten rinnalla tulisi selkeämmin mainita aluehallintovirastojen rooli kuntien peruspalveluiden osalta. Lausunnossa viitataan tässä kohdassa myös pykälään 37. Lausunnossa esitetään myös 2 momentin viidenteen kohtaan, että ELY-keskusten tehtävien osalta tulisi harkita 42 §:n mukaiseen kuntaan osoittamisen tehtävän keskittämistä Maahanmuuttovirastoon. Lausunnossa todetaan, että ELY-keskusten rooliin sopii puitesopimukset ja alueellisen strategian laatiminen, mutta käytännön kuntiin osoittamisen tehtävät voisi siirtää vastaanottokeskusten ja Maahanmuuttoviraston vastuulle. 

Vähemmistövaltuutettu toteaa, että 2 momentin neljännen kohdan mukaan ELY:n tehtäviin kuuluisi mm. oppivelvollisuusiän ylittäneiden maahanmuuttajien kotoutumiskoulutuksen suunnittelu ja hankinta sekä toteutuksen valvonta. Yksityiskohtaisissa perusteluissa mainitaan koulutuksesta kuitenkin ainoastaan, että keskus olisi vastuussa täysi-ikäisten maahanmuuttajien kotoutumista edistävän koulutuksen suunnittelusta ja hankinnasta. Perusteluita tulisi korjata tältä osin, etteivät 17-vuotiaat, eli oppivelvollisuusiän ylittäneet mutta alaikäiset henkilöt jää väliin. Vähemmistövaltuutetun mukaan esityksestä tulisi käydä selvästi ilmi kuka on vastuussa oppivelvollisuusiän ylittäneiden henkilöiden perusopetuksen järjestämisestä.

Naisasialiitto Unioni ry esittää, että ELY-keskusten tulee edistää maahanmuuttajanaisten kotoutumista samalla tavalla kuin muidenkin TE-toimistojen toiminnan ulkopuolelle jäävien ryhmien kotoutumista. Unionin mukaan ELY-keskusten on tuettava hyvien etnisten suhteiden ja kulttuurien välistä vuoropuhelua myös tukemalla maahanmuuttajien omien järjestöjen toimintaa.

Tampereen maahanmuuttajaneuvosto toteaa, että kotouttaminen ja hyvien etnisten suhteiden edistäminen eivät ole ristiriidassa keskenään, joten niitä ei tarvitse sovittaa yhteen. Neuvoston mukaan ne tukevat toinen toisiaan. Ensimmäinen momentti onkin neuvoston mielestä turha, kun sitä seuraa varsin kattava listaus ELY-keskuksen tehtävistä.

37 § Aluehallintoviraston tehtävät

Länsi- ja Sisä-Suomen aluehallintovirasto kannattaa esitystä aluehallintovirastojen tehtävistä. 

Pohjois-Karjalan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus toteaa, että aluehallintoviraston vastuuta kuntien maahanmuuttajapalvelujen ohjauksessa ja arvioinnissa tulisi selkeyttää. Keskus huomauttaa, että aluehallintoviraston tehtäviksi on yksityiskohtaisissa perusteluissa lueteltu tehtäviä, jotka kuuluvat nykyään ELY-keskuksen tehtäviin.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

38 § Alueellinen maahanmuuttoasiain toimikunta

Etelä-Suomen aluehallintovirasto toivoo pykälään tarkempaa toimikunnan tehtävien ja työnjaon määrittelyä.

Länsi- ja Sisä-Suomen aluehallintovirasto kannattaa esitystä alueellisten maahanmuuttotoimikuntien perustamisesta. Virasto esittää, että toimikunta olisi koko valtion aluehallinnon yhteisesti asettama ja johtama.

Närpiön kaupunki muuttaisi pykälän muotoilua niin, että ELY-keskuksen tulisi asettaa mainittu toimikunta.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Vähemmistövaltuutettu toivoo, että yhteistyöelinten työssä otettaisiin huomioon asiakasryhmien itsensä sekä kolmannen sektorin osallisuus.

Elinkeinoelämän keskusliitto pitää tärkeänä, että nämä toimikunnat perustettaisiin ja että myös keskeiset työmarkkinajärjestöt olisivat edustettuina näissä toimikunnissa.

SAK ry, STTK ry ja PAM ry katsovat, että paikallistason yhteistyö on tärkeää. Ammattiyhdistykset toivovat, että työmarkkinajärjestöt ovat edustettuina toimikuntien työssä.

Tampereen maahanmuuttajaneuvoston mukaan on epäselvää, kuka määrittelee sen, perustetaanko tällaista elintä ja mikä sen kokoonpano on. Neuvosto toteaa, että mikäli tällainen elin perustetaan, tulee sille taata myös riittävät määrärahat niin, että myös luottamushenkilöinä toimintaan osallistuville maksetaan asianmukaiset korvaukset.

Väestöliitto esittää toimikuntien yhdistämistä etnisten suhteiden neuvottelukuntiin aina kun se on mahdollista päällekkäisen toiminnan estämiseksi.

39 § Työ- ja elinkeinotoimistojen tehtävät

Porin kaupunki esittää, että työ- ja elinkeinotoimiston vastuutehtäviä maahanmuuttajien kotouttamisessa ja työllistämisessä on korostettava nykyistä enemmän.

Työ- ja elinkeinoministeriön (TEM) pitää tärkeänä, että kuntien ja työ- ja elinkeinotoimistojen välistä työnjakoa selkiytetään ja että vastuu maahanmuuttajien kotoutumisesta ja kotouttamisesta eri viranomaistahojen välillä määräytyy tarkoituksenmukaisimmalla tavalla. TEM katsoo, että TE-toimiston vastuulla voisivat olla jatkossa ne maahanmuuttajat, joilla on edellytyksiä sijoittautua työmarkkinoille tai yrittäjiksi joko suoraan tai TE-toimiston toimialaan kuuluvien palveluiden avulla. Kunnilla puolestaan voisi olla päävastuu niistä maahanmuuttajista, jotka eivät suuntaa suoraan työmarkkinoille ja jotka tarvitsevat ensisijaisesti kunnan palveluja.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

40 § Sopimus kuntaan osoittamisesta ja kotoutumisen edistämisestä

Helsingin kaupunki toteaa, että valtion ja kuntien välisessä kustannustenjaossa tulee ottaa huomioon laajamittainen omaehtoinen kuntiin siirtyminen.

Hämeenlinnan kaupunki esittää, että kuntiin osoittamisen tulisi olla vapaaehtoista. Pitkäjänteinen ja suunnitelmallinen vastaanotto on kunnan näkökulmasta kuitenkin kannattavaa.

Kaakkois-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus tuo esille kuntien vaihtelevat toimintaympäristöt. Kunnilla ei ole välttämättä mahdollisuutta sitoutua monivuotiseen sopimukseen, keskus huomauttaa.

Kajaanin kaupunki toteaa, että kuntiin sijoittamisen tulee jatkossakin olla täysin vapaaehtoista ja kunnan päätettävissä. Monivuotiset sopimukset ovat perusteltuja toiminnan suunnitelmallisuuden varmistamiseksi. Kaupungin mukaan varsinainen sijoittaminen tulee tapahtua keskitetysti ELY-keskuksen toimesta. Lausunnossa toivotaan tähän liittyen selkeää työnjakoa.

Kouvolan kaupunki toteaa, että pakolaisten osoittaminen kuntaan tulee aina toteuttaa yhteistyössä kunnan kanssa ja sen tulee perustua voimassaolevaan sopimukseen. 

Lahden kaupunki esittää, että pykälästä ja sen perusteluista tulisi käydä selkeästi ilmi, että sopimuksen tekeminen on kunnille vapaaehtoista.

Pohjois-Karjalan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus toteaa, että kuntien mahdollisuudet vuosittaiseen vastaanottoon saattavat olla heikot käytännön olosuhteiden asettamien ehtojen vuoksi, vaikka kunta olisikin valmis toisinaan vastaanottamaan pakolaisia. Lausunnossa pohditaan, että kuntiin sijoittamisen tehostuminen voi tapahtua vain avustamalla kuntia niiden tarpeissa. 

Porin kaupunki toteaa, että sopimuksen laatiminen tulisi olla vapaaehtoista. Kunnilla tulisi myös olla mahdollisuus tehdä sopimus myös yhdeksi vuodeksi.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Vähemmistövaltuutettu pohtii, tulisiko tulevaisuudessa korottaa kuntakorvauksia sekä asettaa pakollisia kiintiöitä mikäli kuntaan sijoittaminen ei helpotu. Valtuutettu toivoisi harkittavan, että suurten kaupunkien taloudellista tilannetta helpotettaisiin maahanmuuttajien maan sisällä tapahtuvan muuttoliikkeen vuoksi. Valtuutettu toivoo, että pykälän yksityiskohtaisissa perusteluissa todettaisiin, että kaikilla maahanmuuttajilla on oikeus omaehtoisesti muuttaa haluamaansa kuntaan. Edelleen toivotaan lakiin selvennystä omaehtoisesti muuttaneen oikeuksista kunnan palveluihin. Valtuutettu toivoo, että esityksessä selvennetään, että kuntaan osoittaminen on hallintopäätös. Kuntaan osoitetulla tulisi olla oikeus perustuslain 21 §:n 1 momentin perusteella valittaa päätöksestä. Perustuslain 21 § 2 momentin hyvän hallinnon takeet tulisi ulottua kaikkiin maahanmuuttajiin. Valtuutettu toivoo lopuksi, että esitykseen tulisi lisätä viittaus hallintolakiin. 

Kuntaliitto esittää, että pykälästä ja perusteluista olisi käytävä ilmi, että sopimuksen tekeminen pakolaisten ja kansainvälistä suojelua saaneiden kuntaan osoittamisesta ja kotoutumisen edistämisestä on kunnille vapaaehtoista. Lisäksi kunnilla tulisi olla mahdollisuus tehdä sopimus vain yhdeksi vuodeksi.

Naisasialiitto Unioni ry esittää, että ELY-keskukset kiinnittävät erityistä huomiota syrjäytymisvaarassa olevien nuorten ja kotona lapsia hoitavien naisten ja Suomeen avioituneiden asemaan ja mahdollisuuksiin kotoutua.

Suomen Punainen Risti on huolissaan turvapaikkamenettelyn kautta oleskeluluvan saaneiden omatoimisesta kuntiin sijoittumisesta. Punaisen Ristin mukaan itsenäinen siirtyminen vastaanottokeskuksesta kuntaan edellyttää tukitoimia viranomaisilta sekä hyvää yhteistyötä ELY-keskuksen, kunnan ja vastaanottokeskuksen välillä. Lausunnossa toivotaan, että esitykseen kirjataan selkeämmin tarvittavat toimet, jotka mahdollistaisivat riittävät palvelut omatoimisessa kuntaansijoittumisessa. Punainen Risti tuo esille huolensa perheenyhdistämisen kautta tulleisiin, jotka eivät ole kaikissa tilanteissa kunnalle maksettavien korvausten piirissä. Lausunnossa toivotaankin tämän epäkohdan pikaista selvittämistä ja huomioimista korvausjärjestelmän osalta, jotta perheenyhdistäminen ei vaikeuta kuntapaikkojen saamista. Toinen Punaisen Ristin noteeraama ongelma kuntaan muuton kannalta ovat tilanteet, joissa maistraatit eivät myönnä kuntaan itsenäisesti muuttaneille oleskeluluvan saaneille turvapaikanhakijoille kotikuntaoikeutta. Lausunnossa vaaditaan, että kotouttamislain, ulkomaalaislain ja rekisteröintiä koskevien säännösten tulee olla sopusoinnussa, jotta järjestelmä ei synnyttäisi väliinputoajia.

41 § Suunnitelma kuntaan osoittamisesta ja kotoutumisen edistämisestä

Espoon kaupunki toteaa, että nykyisellään kuntaan sijoittuminen pakolaisten ja kansainvälistä suojelua saaneiden osalta tapahtuu pitkälti omatoimisesti ja ennakoimattomasti. Kaupunki näkee, ettei se voi laatia realistista suunnitelmaa kuntasijoituksesta tilanteessa, jossa huomattava osa kansainvälistä suojelua saaneista henkilöistä hakeutuu omatoimisesti kuntiin. Lausunnossa toivotaan, että kotoutumislain ja rekisteröintiä koskevien säännösten suhdetta tulisi selvittää.

Lahden kaupunki näkee, että monivuotisen sopimuksen tekeminen on mahdotonta, sillä kunnat eivät voi vaikuttaa siihen, minkälaisia ryhmiä Suomi vastaanottaa ja millaisia pakolaisia on tulossa ELY-keskuksen alueelle. Monivuotisen suunnitelman laatimisvelvoite on myös ristiriidassa vastaanoton vapaaehtoisuuden kanssa.

Maahanmuuttovirasto huomauttaa, että pykälässä mainitut erityistarpeet lisääntyvät mitä pitempään kuntapaikan odottaminen jatkuu. Virasto toivoo, että lakiluonnos ottaisi kantaa tähän ongelmaan sekä toisi myös esille kunnan velvollisuuden järjestää palveluita ja toimeentulon turvaa asukkailleen, joilla on kotikunta ja Kelan päätös pysyvästä asumisesta Suomessa. Lausunnossa esitetään, että perusteluissa mainittu liikkumisvapaus tulisi konkretisoida pykälässä. Samoin tulisi viraston mukaan mainita, että henkilö voi itse hakea kotikuntamerkintää siitä kunnasta, jossa hän katsoo asuvansa pysyvästi. Viraston mukaan kansainvälistä suojelua hakeneiden mahdollisuudet kotoutua itsenäisemmin ovat aivan toisenlaisen kuin vasta Suomeen tulleilla pakolaisilla ja tätä oma-aloitteisuutta tulisi edistää.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Vantaan kaupunki toteaa, että toisin kuin pykälästä ja sen perusteluista voisi kuvitella, kuntaan muuttaminen tapahtuu paljolti omatoimisesti. Kuntien kapasiteetti ottaa kansainvälistä suojelua saaneita vastaan on rajallinen, tämä aiheuttaa muun muassa asunnottomuutta.

42 § Kuntaan osoittaminen

Hämeenlinnan kaupunki esittää, että kuntaan osoittaminen on tehtävä aina yhteystyössä ELY -keskuksen ja kunnan kanssa sovittuun sopimukseen pohjautuen.

Lahden kaupunki toteaa, että kuntaan osoittaminen on aina toteutettava kunnan kanssa yhteistyössä ja sen on perustuttava sopimukseen. Tämän menettelytavan rinnalle ei pidä luoda muita, hallinnollisiin ohjeisiin perustuvaa toimintatapaa.

Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset huomioivat, että pykälän muotoilussa kuntaan osoittamisesta tehdään päätös, ja kysyvätkin onko siitä mahdollisuus valittaa? 

Porin kaupunki toteaa, että kuntaan osoittaminen on aina toteutettava kunnan kanssa yhteistyössä ja sen tulee perustua kunnan ja ELY-keskuksen väliseen sopimukseen.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Kuntaliitto tähdentää, että toisin kuin perusteluissa mainitaan, pakolaisten kuntiin osoittaminen on aina toteutettava kunnan kanssa yhteistyössä ja sen tulee perustua kunnan ja ELY-keskuksen väliseen sopimukseen.

Monikulttuurinen lapsen etu -verkosto esittää, että kustannusten korvaaminen kunnille alkaisi siitä, kun henkilö on rekisteröity kotikuntansa väestötietojärjestelmään, eli on tullut kuntalaiseksi. 

Pakolaisneuvonta ry toteaa, että esityksestä ei tule esille, millä viranomaisella on viime kädessä vastuu kuntapaikan järjestämisestä. Pakolaisneuvonta kantaa erityisesti huolta vastaanottokeskuksissa asuvista oleskeluluvan saaneista ja haavoittuvassa asemassa olevista ihmisistä, joiden kotouttamisesta viranomaisen tulisi kantaa viime kädessä vastuu.

43 § Valtion korvaus kunnille

Helsingin kaupunki katsoo, että valtion tulisi korvata kunnalle kustannukset, jotka aiheutuvat palvelujen antamisesta kunnassa vakinaisesti ilman väestötietojärjestelmän kotikuntaa oleskeleville pakolaisille. Heidän osaltaan tulisi lisäksi määrittää, mistä alkaen kotoutumisajan lasketaan alkavan. Kaupunki katsoo myös, että valtion tulisi korvata kustannukset myös siinä tapauksessa, että maahanmuuttajan kotoutumissuunnitelman aikaa pidennetään.

Lahden kaupunki toivoo, että esitykseen kirjattaisiin selkeästi, että jokaisen ohjelmaan sitoutuneen kunnan ei tarvitse tehdä erillistä sopimusta ELY-keskuksen kanssa, vaan kuten 40 §:ssä mainitaan, sopimus voidaan tehdä useamman kunnan kanssa.

Maahanmuuttovirasto toteaa, että kuntapaikkaa odottavien tilanne huononisi esitetyllä pykälämuotoilulla, sillä kuntakorvausten maksamisen edellytyksenä olisi kunnan ja ELY-keskuksen välinen sopimus pakolaisten ja kansainvälistä suojelua saavien vastaanotosta. Virasto huomauttaa, että nykyisin kuntakorvauksia voidaan maksaa, vaikka sopimusta ei olisikaan tehty, jolloin kunta voi saada korvaukset myös omaehtoisista muuttajista. Lausunnossa huomautetaan, että kuntaanosoittamismenettelyä tulisi kehittää niin, että se turvaisi luvan saaneiden yhdenvertaisen aseman muihin pysyvästi Suomessa asuviin maahanmuuttajiin verrattuna.

Närpiön kaupunki poistaisi 1 momentin maininnan talousarvion asettamista rajoista. Kaupunki muotoilisi momentin niin, että ELY-keskukset korvaisivat kustannukset, kuten laissa on määrätty.

Porin kaupunki toteaa, että laskennallisten kuntakorvausten ulkopuolelle jäävien maahanmuuttajien kotouttamiseen, maahanmuuttajatyön suunnitteluun, kehittämiseen ja koordinointiin on osoitettava resursseja.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus toivoo lisärahoitusta, jotta kunnat ja TE-toimistot voisivat suoriutua kaavailtuja velvoitteita.

44 § Korvattavat kustannukset

Itä-Suomen aluehallintovirasto toteaa, että pykälän perusteluissa väitetty korvattavien kustannusten listan tyhjentävyys ei pidä paikkansa, sillä pykälän 1 momentissa on muotoilu ”ja muut kotouttamista tukevat toimenpiteet”

Joutsenon vastaanottokeskus ehdottaa harkittavaksi tulisiko lakiehdotuksen perusteluissa lausua tarkemmin siitä, mitä tarkoitetaan pykälän mukaisilla korvattavilla kustannuksilla kun puhutaan ihmiskaupan uhreista.

Jyväskylän kaupunki toteaa, että valtion tulisi korvata kiintiöpakolaisten, kansainvälistä suojelua saaneiden ja paluumuuttajien opetuskustannukset kokonaisuudessaan.

Keskusrikospoliisi painottaa, että kansainvälistä suojelua saaneiden ihmiskaupan uhrien palveluiden kustannusten korvaamisessa ja täten mahdollisessa saatavuudessa ei saisi syntyä eriarvoisuutta Suomen kansalaisten sekä muunmaalaisten välillä.

Maahanmuuttovirasto toteaa, että ehdotettu säännös ei määrittele korvattavien kustannusten laajuutta. Viraston mukaan nykyiset säännökset ovat tarkempia kuin ehdotettu säännös. Lausunnossa toivotaan, että toisen kohdan kotoutumista tukevat toimenpiteet määriteltäisiin tarkemmin. Viraston mukaan muotoilutapa ei täytä lainsäädännön läpinäkyvyyden vaatimuksia. Lopuksi lausunnossa huomautetaan, että esityksessä ei mainita palveluiden ja etuuksien kestosta. Esimerkiksi karkotuspäätöksen ja maastapoistamisen täytäntöönpanon välinen aika jää palveluiden ja etuuksien osalta määrittelemättä, virasto päättää.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

45 § Laskennallinen korvaus

Espoon kaupunki toivoo, että laskennalliset korvaukset vastaisivat todellisia kustannuksia. Lausunnossa esitetään, että laskennallisen korvauksen keston tulisi vastata maahanmuuttajan kotoutumissuunnitelmaan oikeuttavan oikeuden kestoa myös niissä tapauksissa, joissa tätä oikeutta pidennetään 12 §:n 3 momentin mukaisesti.

Kajaanin kaupunki toteaa, että laskennallisten korvausten tasoa tulee edelleen nostaa todellisen kustannustason ja kulujen mukaiseksi. Kaupunki myös toivoo, että ELY-keskuksissa olisi riittävät resurssit korvaushakemusten käsittelyyn, jotta ne käsitellään viivytyksettä. Lausunnossa esitetään korvauksille määräaikaa, jonka ylityttyä valtio joutuisi suorittamaan korvauksen kunnalle.

Kuntaliitto toteaa, että tämänhetkiset laskennalliset korvaukset eivät kata kunnille aiheutuvia menoja. Kuntaliitto esittää, viitaten hallintovaliokunnan mietintöön (HaVM8/2009), että korvausten määrää olisi nostettava vastaamaan nykyistä kustannustasoa. Lisäksi valtion vastuuta erityisesti kiintiössä tulevista hätätapauksista on kasvatettava ja kiintiöpakolaisista olisi maksettava kaksinkertainen laskennallinen korvaus verrattuna muihin korvauksiin oikeuttaviin ryhmiin.

Lahden kaupunki toteaa, etteivät valtion korvaukset pakolaisten vastaanotosta nykyisellään kata kustannuksia. Kaupunki esittää, että valtion vastuuta, erityisesti kiintiössä tulevista hätätapauksista, tulee kasvattaa.

Oikeusministeriö toteaa, että pykälästä puuttuu perussäännös siitä, miten laskennallinen korvaus määrätään.

Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset esittää korvausten tason korottamista. 

Porin kaupunki toivoo, että laskennalliset korvaukset on korotettava vastaamaan kustannusten nousua. Tällä hetkellä resurssit ovat todella niukat. Kaupunki katsoo, että esitys tuo uusia velvoitteita kunnille, joita on mahdotonta toteuttaa ilman lisäresursointia.

Vaasan kaupunki esittää korvausten porrastamista ja nostamista pakolaisten osalta. Kaupunki toivoo, että valtionosuusjärjestelmässä huomioitaisiin maahanmuuton sekä pakolaisten ja kansainvälistä suojelua saaneiden vastaanoton voimakas keskittyminen tiettyihin kaupunkeihin.

Väestöliitto esittää, että valtion kunnille maksamia korvauksia korotetaan ja sidotaan indeksiin.

47 § Erillisten kustannusten korvaaminen

Espoon kaupunki toivoo, että mikäli kuntien velvollisuudesta tehdä alkukartoituksia säädetään lakiuudistuksen yhteydessä, tulisi siitä aiheutuvat kustannukset korvata täysimääräisesti kunnille. Kaupungin mukaan lastensuojelupalveluihin rinnastettavista palveluista aiheutuvat kustannukset tulisi korvata muiden laitoshoidossa olevien nuorten tapaan kunnille siihen saakka, kunnes he täyttävät 21 vuotta. Kaupunki toteaa että, perheryhmäkodista yksin muuttavilta nuorilta puuttuu lakisääteinen oikeus jälkihuoltoon. Lausunnossa nostetaan myös esille se, että pykälän mukaan kunnan järjestämän tulkkipalvelun kustannukset korvataan kunnalle vain pakolaisten ja kansainvälistä suojelua saaneiden osalta. Tämä asettaisi erilaiset maahanmuuttajat eriarvoiseen asemaan maahantulosyyn perusteella. Myös käytännöllisesti katsoen on vaikea seurata esimerkiksi kouluun tilattujen tulkkipalveluiden osalta, mikä kyseisen asiakkaan maahantulosyy on.

Hämeenlinnan kaupunki esittää, että erityisistä muista syistä kunnalle aiheutuneisiin kustannuksiin kuuluisivat myös pakolaisille osoitettujen asuntojen odotusajan vuokrat.

Joutsenon vastaanottokeskus toteaa viitaten 3 ja 4 momenttiin sekä pykälän perusteluihin, että käytännössä pakolainen voi joutua myös Suomessa ennen kuin hänelle on myönnetty kansainvälistä suojelua arvaamattoman tapaturman kohteeksi, joka voi aiheuttaa huomattavia kustannuksia, mikäli henkilö vammautuu pysyvästi. Keskus ehdottaa harkittavaksi sitä, olisiko kotoutumislaissa syytä huomioida myös Suomessa vammautumisen mahdollisuus.

Kaakkois-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus toivoo lisäselvennystä siihen, kuinka kattavasti lastensuojelulakia sovelletaan oleskeluluvan saaneisiin alaikäisiin.

Lapsiasiavaltuutettu esittää, että valtio korvaisi kunnille 18 vuotta täyttäneiden nuorien jälkihuollon kustannukset. Valtuutettu esittää pykälän 2 momentin toiseen kohtaan muutosta ”siihen saakka kunnes nuori täyttää 21 vuotta”.

Maahanmuuttovirasto toteaa, että laissa ei määritellä, mitä perhehoito, asumisen tukipalvelut ja muut lastensuojeluun rinnastettavat palvelut olisivat ja miten ne kytketään sosiaalihuoltolain ja lastensuojelulain järjestämisvastuu- ja laatuvaatimuksiin.

Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset esittävät 2 momenttiin lisättäväksi ”…perheryhmäkotiin tai vastaavaan asumisyksikköön sekä perhehoidosta…”

Rovaniemen kaupunki toteaa, että valtion tulisi korvata kaikki kustannukset huolimatta siitä, onko maahanmuuttaja saanut Suomen kansalaisuuden. Kaupungin mukaan kustannukset tulisi korvata heti kun niitä alkaa muodostua kunnassa.

Sosiaali- ja terveysministeriö katsoo, että pykälää tulisi yhdenmukaistaa perustelujen kanssa koskien Osallisena Suomessa -kokeilun aikaisten kustannusten korvaamista. 

Turun hallinto-oikeus esittää jatkovalmistelussa harkittavaksi, voitaisiinko pykälän 4 kohdan tarkoittamista muista kustannuksista kirjoittaa esimerkkejä perustelujen lisäksi myös lakiin. Lisäksi lausunnossa huomautetaan, että pykälän tekstissä ei ole sanoja todellisten kustannusten mukaan, vaikka perusteluissa mainitaan, että kustannukset korvataan erillisenä kustannuksena eli todellisten kustannusten mukaan.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Vähemmistövaltuutettu esittää, että 2 momentin toiseen kohtaan tehdään lisäys, jonka mukaan jälkihuollosta aiheutuvat kustannukset korvataan, kunnes henkilö täyttää 21 vuotta, ellei näitä kustannuksia korvata automaattisesti 44 § 1 momentin kolmannen kohdan mukaan. Jos jälkihuollon kustannukset on tarkoitus korvata 44 § 1 momentin kolmannen kohdan perusteella, tulisi pykälää tarkentaa tältä osin. Lisäksi valtuutettu toivoo perusteluihin lisättäväksi seuraavan lauseen: ”Muita erityisistä syistä kunnalle aiheutuneita kustannuksia voi olla esimerkiksi ihmiskaupan uhrin tai muutoin traumatisoituneen henkilön tarvitsema pitkän ajan tuki.”

Allianssi ry toteaa, että pykälässä tulee selkeästi säätää erillisinä kustannuksina korvattaviksi 18 vuotta täyttäneiden, ilman huoltajaa alaikäisinä tulleiden turvapaikanhakijoiden asumisen ja jälkihuollon kustannukset siihen saakka kunnes nuori täyttää 21 vuotta. Nämä kustannukset tulisi korvata ilman erityistä harkintaa.

Lastensuojelun Keskusliitto ehdottaa, että 2 momentin toista kohtaa muutetaan niin, että lastensuojelun palveluihin rinnastettavista toimenpiteistä aiheutuvat kustannukset korvataan kunnalle siihen saakka, kunnes nuori täyttää 21 vuotta. Keskusliitto huomauttaa, että käsite lastensuojelupalveluihin rinnastettavat palvelut on lähtökohtaisesti ongelmallinen. Oleskeluluvan saaneet lapset ovat kuntalaisia, jotka ovat oikeutettuja normaaleihin lastensuojelupalveluihin, joita kunnat ovat velvollisia tarjoamaan.

Monikulttuurinen lapsen etu -verkosto esittää, että pykälän 2 momentin toisessa kohdassa tulee selkeästi säätää erillisinä kustannuksina korvattavaksi 18 vuotta täyttäneiden, ilman huoltajaa alaikäisinä tulleiden turvapaikanhakijoiden asumisen ja jälkihuollon kustannukset siihen saakka, kunnes nuori täyttää 21 vuotta. Lisäksi verkosto toivoo, että pykälän 2 momentin kolmannessa kohdassa otettaisiin huomioon alaikäisten, erityisesti ilman huoltajia saapuneiden, oleskeluluvan saaneiden turvapaikanhakijoiden tarve sosiaali- ja terveydenhuollon palveluille, vaikka tarve hoidolle ilmenisi vasta Suomessa.

Pakolaisneuvonta ry katsoo, että esityksen 2 momentin toiseen kohtaan tulisi selkeästi säätää ilman huoltajaa alaikäisinä Suomeen tulleiden turvapaikanhakijoiden asumisen ja jälkihuollon kustannuksien korvaaminen ilman erityistä harkintaa, sen jälkeen kun he ovat täyttäneet 18 vuotta siihen saakka kun nuori täyttää 21 vuotta. Pykälän 2 momentin kolmannessa kohdassa tulisi ottaa huomioon alaikäisten, erityisesti ilman huoltajaa saapuneiden, oleskeluluvan saaneiden turvapaikanhakijoiden tarve sosiaali- ja terveydenhuollon palveluille, vaikka tarve hoidolle ilmenisi vasta Suomessa. 

Suomen ammattikorkeakouluopiskelijakuntien liitto (SAMOK) katsoo, että maahanmuuttaja-nuorten oikeutta jälkihuoltoon olisi jatkettava 21-vuotiaaksi asti, kuten on kantasuomalaisten kohdallakin.

Suomen Punainen Risti esittää, että lastensuojelun jälkihuollon palvelut ja niihin rinnastettavat palvelut kirjataan selkeästi kunnille korvattavien kustannusten piiriin siihen saakka, kunnes nuori täyttää 21 vuotta.

Valtakunnallinen vammaisneuvosto pitää pykälää hyvänä. Vammaisneuvosto kuitenkin esittää pykälään lisättäväksi erityislainsäädännön mukaisesti järjestettävistä palveluista aiheutuvat kustannukset. Näitä kustannuksia voivat aiheuttaa esimerkiksi laki vammaisuuden perusteella myönnettävistä tukitoimista ja palveluista, tulkkauslaki ja laki kehitysvammaisten erityishuollosta.

Vammaisfoorumi ry toteaa, että pykälässä tulisi puhua tulkkauspalveluista. Foorumin mukaan kunnalle korvattavina tulkkauskuluina tulisi korvata myös viittomakielen ja esimerkiksi puhevammaisen tarvitseman tulkkauspalvelun kustannukset.

Yhteiset lapsemme ry toteaa, että 2 momentin toisessa kohdassa tulee selkeästi säätää erillisinä kustannuksina korvattavaksi 18 vuotta täyttäneiden, ilman huoltajaa alaikäisinä tulleiden turvapaikanhakijoiden asumisen ja jälkihuollon kustannukset siihen saakka kunnes nuori täyttää 21 vuotta. Nämä kustannukset tulee korvata ilman erityistä harkintaa. Yhdistys toivoo myös, että 2 momentin kolmannessa kohdassa otettaisiin huomioon alaikäisten oleskeluluvan saaneiden turvapaikanhakijoiden tarve sosiaali- ja terveydenhuollon palveluille, vaikka tarve hoidolle ilmenisi vasta Suomessa.

48 § Korvausaika ja korvauksen maksaminen

Espoon kaupunki kannattaa, että Suomen pakolaiskiintiössä otettujen henkilöiden osalta laskennallisten korvausten korvausaika nousee lakiesityksen mukaan kolmesta neljään vuoteen.

Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin mukaan pykälää tulisi täydentää järjestelmällä, jossa myös sairaanhoitopiiri voisi hakea valtiolta korvausta sairaanhoitopiirissä hoidetun pakolaisen tai kansainvälistä suojelua saaneen aiheuttamista erillisistä kustannuksista.

Keski-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus esittää, että valtion korvaamien laskennallisten kustannusten kesto tulisi mahdollisuuksien mukaan olla viisi vuotta, jotta useampi kunta voisi neuvotella pakolaisten vastaanotosta ELY-keskusten kanssa.

Kouvolan kaupunki katsoo, että pitkäaikaista ja vaikeaa hoitoa vaativien kiintiöpakolaisten sekä oleskeluluvan saaneiden turvapaikanhakijoiden kotouttamisen erityiskustannukset tulisi ehdottomasti korvata ilman aikarajoitusta ja korvauksen tulisi alkaa siitä lukien kun palvelujen käyttökin alkaa.

Lahden kaupunki esittää, että vaikeaa ja pitkäaikaista hoitoa vaativien kiintiöpakolaisten ja kansainvälistä suojelua saaneiden kotouttamisen erityiskustannuksia tulee korvata kunnille ilman aikarajaa.

Maahanmuuttovirasto toteaa, että säännös asettaisi kansainvälistä suojelua hakeneet henkilöt kiintiöpakolaisiin nähden eriarvoiseen asemaan ilman perusteita.

Pohjois-Karjalan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus toivoo, että erillisiä kustannuksia korvattaisiin kauemmin kuin 10 vuotta. Näin helpotettaisiin kuntapaikkojen saamista pakolaisille tai kansainvälistä suojelua saaneille. 

Rovaniemen kaupunki toivoisi neljän vuoden korvausajan koskevan kaikkia, eikä vain pakolaiskiintiössä tulleita. Laskennallisten korvausten tulisi myös vastata todellisia toiminnasta aiheutuvia kustannuksia.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus toteaa, ettei pelkästään kiintiöpakolaisten korvausajan pidentäminen ole perusteltua. ELY-keskus toivoo yhdenvertaisuutta pakolaisten sekä kansainvälistä suojelua saaneiden välillä. Lausunnossa todetaan, että korvausaika on määritelty siten, että kunnat tosiasiassa menettävät useita kuukausia korvausajasta. Valtioneuvoston asetuksessa tulisi määritellä tarkemmin alkamispäivä tavalla, joka tosiasiallisesti turvaa kunnalle täysimääräisen korvauksen ensimmäisiltä kolmelta vuodelta. ELY-keskus toivoo, että tulkkausajalle harkittaisiin kymmenen vuoden määräaikaa, tämä motivoisi kuntia järjestämään enemmän suomen kielen opetusta. 

Kuntaliitto esittää, että korvausajan pitäisi olla pidempi kuin kolme vuotta myös muiden kuin kiintiöpakolaisten osalta. Lisäksi korvausaika olisi irrotettava kotikunnan rekisteröimisestä ja sen olisi alettava kotouttamistoimien käytön alkamisajankohdasta.

49 § Päätös korvauksen maksamisesta

Etelä-Suomen aluehallintovirasto toivoo pykälään muutoksenhakumahdollisuutta.

Maahanmuuttovirastolle jää epäselväksi, annettaisiinko alaikäisen edustajan määräämisestä, edustajan kelpoisuudesta ja edustajan tehtävän päättymisestä lakia alempiasteinen asetus vai erillinen laki. Virasto toivoo, että edustajan määräämisen ja tehtävien osalta viitattaisiin vastaanottolakiin.

Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset esittävät, että tulevaisuudessakin olisi mahdollista järjestää korvausten maksattaminen kuukausittaisina ennakkoina vuosittaisen sopimuksen perusteella.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Kuntaliiton näkökulmasta on tärkeää, että ELY-keskusten perusteet korvausten ja erillisten korvausten maksamiselle ovat yhteneväiset koko maan alueella.

50 § Maksetun korvauksen palautusvelvollisuus

Etelä-Suomen aluehallintovirasto toivoo pykälään muutoksenhakumahdollisuutta.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

51 § Paluumuuttoavustus

Oikeusministeriö toteaa, että säännöksestä ei ilmene, millä edellytyksillä korvaus olisi tarkoitus periä takaisin. Säännöksestä puuttuvat myös perustelut, ministeriö jatkaa.

Rovaniemen hallinto-oikeus toteaa, että pykälän 1 momentti on jossain määrin epäselvästi muotoiltu. Se sisältää monia keskenään erilaisia asioita, kuten avustuksen määrärahasidonnaisuutta sekä avustuksen saajaa, myöntämisedellytyksiä ja määrää koskevat seikat ja vielä avustuksen myöntäjää koskevan säännöksen. Hallinto-oikeuden mielestä momentin ensimmäisen ja toisen virkkeen keskinäinen suhde ei myöskään ole aivan selvä. Lausunnossa suositellaan, että 1 momentti voitaisiin jakaa kahdeksi eri momentiksi, tai ainakin asioiden kirjoittamisjärjestystä voitaisiin muuttaa. Lisäksi hallinto-oikeus kiinnittää huomiotaan siihen, että säädösteknisesti ei ole johdonmukaista sijoittaa paluumuuttoavustuksen myöntämistä koskevia säännöksiä lain 6 lukuun, joka otsikkonsa mukaan koskee kustannusten korvaamista eli sitä, miten valtio korvaa kunnalle tässä laissa tarkoitetuista toimenpiteistä aiheutuvia kustannuksia. Hallinto-oikeus toteaa pykälän 2 momenttiin liittyen, että kun valtionavustuslain soveltamisesta on säädetty paluumuuttoavustusta koskevassa pykälässä, jää epäselväksi, onko valtionavustuslakia tarkoitus soveltaa vain paluumuuttoavustuksiin liittyvien valtionavustusten osalta. Johdonmukaista olisi, että samaa lakia sovellettaisiin myös muihin valtion kunnalle maksamaa korvausta koskeviin kysymyksiin. Hallinto-oikeuden mukaan kun 2 momentin luettelossa mainitaan avustus, voidaan säännös lukea myös siten, että lakia sovellettaisiin myös kunnan ja paluumuuttoavustusta hakeneen henkilön välisessä suhteessa.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Pentti Arajärvi toteaa säädöksen olevan epäselvä. Pykälässä mainittuun etuuteen sovellettaisiin valtionavustuslain säännöksiä, mikä Arajärven mukaan vaikuttaa erikoiselta yksityishenkilöstä puhuttaessa. Mainitun lainkohdan 2 momentissa säädetään kustannusten korvauksiin sovellettavaksi valtionavustuslakia, vaikka 1 momentissa tai muuallakaan ei todeta, mitä kustannuksia korvataan, Arajärvi jatkaa. Jos tarkoitus on korvata niitä kustannuksia, jotka kunta 1 momentin nojalla maksaa pakolaiselle tai kansainvälistä suojelua saaneelle, tulisi säännöstä selkeyttää.

Etelä-Suomen alueellinen Etnisten suhteiden neuvottelukunta esittää, että paluumuuttoavustuksen myöntämisperusteita tulisi muuttaa. Neuvottelukunnan mukaan nykyinen käytäntö asettaa lapsiperheen eriarvoiseen asemaan. Rahallinen paluumuuttoavustus tulisi suhteuttaa perhekoon ja yksinäisen henkilön paluumuuttoavustuksen summaan.

52 § Kuntaanosoitusrekisteri

Sisäasiainministeriön rajavartiolaitoksen esikunta esittää harkittavaksi tulisiko tietojen luovutuksen osalta ilmaisua ”muussa laissa säädettyjen viranomaistehtävien hoitamista varten” täsmentää, ja onko rekisteröintitilanne tyypillisesti sellainen, että rekisteröidyllä on tosiasiassa mahdollisuus olla suostumatta arkaluonteisten tietojen rekisteröintiin.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

53 § Tietojen luovuttaminen kuntaanosoitusrekisteristä

Oikeusministeriö toteaa, että 1 momentin viittaus ”muussa laissa säädettyihin tehtäviin” on liian väljä tietosuojan kannalta. Säännöstä tulisi täsmentää.

55 § Tiedonsaantioikeus

Helsingin poliisilaitos kannattaa viranomaisten välistä yhteistyötä ja oikeutta tiedonsaantiin.

Kansaneläkelaitos pyytää, että 1 momenttiin tulisi lisätä myös Kela tahona, jolla on oikeus saada kyseiset tiedot.

56 § Salassapitovelvollisuus

Tasa-arvoasiain neuvottelukunta esittää pykälään täsmennystä viittaamalla lastensuojelulain 5 luvun 25 §:ään ilmoitusvelvollisuudesta salassapitovelvollisuuden sitä estämättä.

57 § Kokeilun sisältö

Helsingin kaupunki ei pidä tarkoituksenmukaisena, että kolmivuotisesta kokeilusta säädettäisiin laintasoisesti.

Akava ry epäilee kokeilun tarpeellisuutta. Akavan mukaan ensisijaista on nyt tehokkaiden ja kattavien kotouttamistoimien valtavirtaistaminen ja resursoiminen.

Allianssi ry kiittää sitä, että kokeilun koulutuskokonaisuuksissa on huomioitu työelämään suuntautuvien maahanmuuttajien lisäksi erityistä tukea tarvitsevat sekä lapset ja nuoret. 

Suomen Punainen Risti pitää tärkeänä sitä, että hankkeessa varmistetaan maahanmuuttajayhteisöjen ja muiden kotoutumista edistävien kolmannen sektorin toimijoiden pääsy hankkeeseen suunnittelijoiksi, toteuttajiksi ja toimijoiksi ja että tietty osuus rahoituksesta suunnattaisiin niiden tuottamiin kotoutumispalveluihin.

Valtakunnallinen vammaisneuvosto pitää kokeilun asiakaslähtöisyyttä hyvänä. Vammaisneuvosto toivoo, ettei vammaisia henkilöitä automaattisesti ohjattaisi polulle kaksi. Osa vammaisista henkilöistä kykenee työhön etenkin, kun tarvittavat tukitoimet on heille järjestetty. Siksi myös vammaisten maahanmuuttajien osaaminen ja työkyky on kartoitettava, vammaisneuvosto lausuu.

59 § Kokeilun tarkoitus

Kajaanin kaupunki kannattaa uusien mallien kokeilua. Kaupunki toteaa, että ministeriöiden tulisi koordinoida käynnissä olevat hankkeet, jotta mahdolliset päällekkäisyydet huomattaisiin. Lausunnossa huomioidaan, että kokeiluun osallistumiselle tulisi olla selkeät perustelut, jottei jotkin asiakasryhmät saa erityiskohtelua siihen osallistumisessa.

Opetushallitus pitää toisessa momentissa mainittua perusopetusiän ylittäneiden päästötodistuksettomien nuorten opetuksen varmistamista tärkeänä, mutta epäselvänä. Esityksestä ei käy ilmi, mitä tämä tarkoittaisi käytännössä, miten oikeus opetukseen taataan ja olisiko näillä toimenpiteillä vaikutusta nykyiseen koulutuksen lainsäädäntöön?

Kuntaliiton mukaan päävastuun aikuisten maahanmuuttajien kotoutumiskoulutuksesta on oltava TE-toimistoilla ja ELY-keskuksilla. Kokeilun puitteissa järjestettävä kotoutumiskoulutus ei saa viedä resursseja kokeilun ulkopuoliselta koulutukselta. Kuntaliitto pitää tärkeänä, että nykyisen kotoutumiskoulutuksen ongelmat on löydettävä ja ratkaistava.

Monikulttuuriyhdistys Familia Club ry pitää myönteisenä kotoutumiskoulutuksen uusien mallien kehittämistä osana lakiuudistusta. Yhdistys toivoo, että koska nykyisissä ESR-tukirakenteissa painotetaan työelämänäkökulmaa, tulisi Osallisen Suomessa -kokeilussa keskittyä erityisesti tukea tarvitsevien maahanmuuttajien sekä maahanmuuttajalapsille ja nuorille suunnattujen toimenpiteiden suunnitteluun ja kokeiluun.

60 § Kokeilun soveltamisala

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

61 § Kokeilukunta

Hämeenlinnan kaupunki korostaa, että kokeilukuntia valittaessa tulee valita myös keskisuuria kuntia. Kaupunki vaatii, että hankkeessa voitaisiin kokeilla useampia kuin yhdelle polulle kohdistuvaa hanketta.

Tampereen kaupunki toivoo, että kokeilulaki ei rajaisi kokeilun piiriä ainoastaan yksittäisiä kuntia ja TE-toimistoja koskeviksi, vaan että kokeilu voisi toimia seutukunnallisesti kuntien sekä TE-toimistojen yhteistyönä.

Tampereen maahanmuuttajaneuvosto toivoo, että kokeiluun olisi mahdollista osallistua myös kuntaryhmänä sekä kolmannen sektorin toimijoita.

62 § Kokeilukunnan velvollisuudet

Opetus- ja kulttuuriministeriö kysyy lausunnossaan, miksi vain yksi kotoutumispolku on mahdollinen.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Kuntaliiton mielestä kunnan tulee voida itse päättää haluaako se kokeilla kotouttamistoimia yhdellä vai useammalla kotoutumispolulla.

63 § Kokeiluun osallistuvaa työ- ja elinkeinotoimistoa koskevat säännökset

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

65 § Kokeilun aikaisen kotoutumiskoulutuksen hankinta

Hämeenlinnan kaupunki kannattaa mahdollisuutta järjestää kotoutumiskoulutuksen hankinta ottamatta huomioon lakia julkisista hankinnoista.

Sisäasiainministeriön rajavartiolaitoksen esikunta tuo esille perusteluissa mainitun kunnan ja työhallinnon hankintaosaamisen kehittämisen. Esikunnan mukaan perustelu vaikuttaa epäloogiselta. Eikö hankintaosaaminen kehity nimenomaan hankintasäännöksiä noudattamalla, lausunnossa kysytään.

Työ- ja elinkeinoministeriön (TEM) toteaa, että laissa on säädettävä koulutuksen hankkimisen menettelystä, jos annetaan mahdollisuus poiketa julkisista hankinnoista annetusta laista ja hankkia koulutus ilman kilpailutusta. Lisäksi TEM katsoo, että pykälän 4 momenttia olisi täsmennettävä siten, että siitä kävisi selvemmin ilmi kuntien kokeilun aikana järjestämään koulutukseen käytettävä valtion rahoitus.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Keskuskauppakamari ei pidä perusteltuna ehdotusta, jonka mukaan kunta voisi määräaikaisesti kokeilun aikana poiketa julkisista hankinnoista annetun lain säännöksistä ja työ- ja elinkeinotoimisto työvoimapoliittisen koulutuksen hankintaa koskevista säännöksistä. 

66 § Kokeilun aikaiseen kotoutumiskoulutukseen ohjaaminen ja maahanmuuttajan ohjaaminen koulutuksen aikana

Hämeenlinnan kaupunki kannattaa kokeilun aikaisen ohjauksen tarvetta.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

68 § Opiskelijan oikeudet ja velvollisuuden kunnan järjestämän kotoutumiskoulutuksen aikana

Kansaneläkelaitos tuo esille, että 2 momentissa kaavailtu kodinhoidon tuen säilyminen ei ole linjassa lasten kotihoidon ja yksityisen hoidon tuesta annetun lain kanssa. Kela toteaa, että mikäli oikeus kodinhoidon tukeen halutaan säilyttää, vaatisi se muutoksia myös em. laissa. Kelan mukaan esitetyn pykälän perusteella jää myös epäselväksi, onko tarkoitettu että nimenomaan kotihoidon tuen saaja osallistuu koulutukseen. Tuen saaja voi hyvin olla myös puoliso.

Kuntaliitto ei voi hyväksyä sitä, että maahanmuuttaja säilyttäisi oikeuden kotihoidontukeen koulutuksen aikaisesta päivähoidosta huolimatta. Kuntaliiton mukaan se on suuri yhdenvertaisuuskysymys maahanmuuttajien ja kantaväestön välillä ja menettely saattaisi aiheuttaa negatiivisia asenteita maahanmuuttajia kohtaan. Kuntaliitto ei ylipäätään kannata rahallista kannustinta, mutta jos siitä kuitenkin säädetään, sen pitäisi olla muun niminen kuin kotihoidontuki. Kuntaliitto näkee kaikki perustelut rahalliselle tuelle ongelmallisena, kun vaikeassa taloudellisessa tilanteessa olevissa kunnissa joudutaan leikkaamaan myös perheiden peruspalveluja.

Oikeuskansleri huomauttaa, että yksityiskohtaisissa perusteluissa mainittu päivähoidon osa-aikaisuuden edellytys ja se, että päivähoitoon osallistuminen on ilmeisesti tarkoitettu rajoittaa nimenomaan koulutuspäiviin, ei ole yksiselitteisesti luettavissa esityksen 68 §:stä. Oikeuskansleri esittää harkittavaksi säännöksen sanamuodon täsmentämistä, kun säännöksessä on kyse poikkeuksesta kaikkien Suomessa asuvien yhdenvertaisen kohtelun vaatimukseen.

Sosiaali- ja terveysministeriö toteaa, että perusteluissa tulisi tuoda esille, kuinka positiivinen erityiskohtelu täyttää perustuslain 6 § 2 momentin vaatimukset, ottaen huomioon perustuslain 19 § 3 momentin mukaiset sosiaaliset oikeudet. Ministeriö toteaa, että maahanmuuttajan lapselle järjestetyn päivähoidon maksun tulisi määräytyä yhdenmukaisesti muiden lapsiperheiden kanssa noudattaen, mitä asiakasmaksulaissa säädetään. Esityksessä tulisikin viitata em. lakiin kokonaisuudessaan. 

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Valtiovarainministeriö suhtautuu varauksellisesti siihen, että lasta kotona hoitavalla maahanmuuttajalla olisi oikeus kotihoidontukeen lapsen päivähoidosta huolimatta. Tämä on yhdenvertaisuuskysymys kantaväestön ja maahanmuuttajien välillä ja saattaa aiheuttaa negatiivista asennetta maahanmuuttajia kohtaan.

Vähemmistövaltuutettu huomioi, että pykälä saattaa olla yhdenvertaisuusnäkökulmasta ongelmallinen. Valtuutettu toivoo, että yksityiskohtaisissa perusteluissa voisi lisätä arviointia siitä, täyttääkö tilanne positiivisen erityiskohtelun määritelmää.

Keskuskauppakamari ei pidä perusteltuna poiketa perustuslain yhdenvertaisuusperiaatteesta koskien lasta kotona hoitavaa maahanmuuttajaa määräaikaisen kokeilun vuoksi. Keskuskauppakamari ehdottaa, että maahanmuuttajanaisia voitaisiin kannustaa koulutukseen koulutustilaisuuksiin palkatuilla lastenhoitajilla.

Tasa-arvoasiain neuvottelukunta kannattaa poikkeamista yhdenvertaisuussäännöksestä esimerkiksi perheenäitien osallistumismahdollisuuksien kasvattamiseksi.

69 § Kokeilun aikaisen kotoutumiskoulutuksen määrä

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

70 § Todistus Osallisena Suomessa kotoutumiskoulutuksen suorittamisesta 

Helsingin työ- ja elinkeinotoimisto kysyy, että kuka todistuksen myöntää?

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

72 § Kokeilun toimenpiteet perusopetuksessa 

Pentti Arajärvi näkee, että ehdotuksen ilmaus ”normaalien koulujärjestelmän polkujen puitteet” on erityisen epäselvä. Koulutusta koskeva lainsäädäntö ei tunne polkuja tai niiden puitteita. Lausunnossa suositellaan poistettavaksi lainausmerkeissä olevat sanat.

73 § Kokeilusta aiheutuvien kustannusten korvaaminen

Hämeenlinnan kaupungin mukaan kokeilusta aiheutuvat kustannukset tulisi maksaa kunnalle täysimääräisesti valtion varoista erillisenä kustannuksena kaikkien maahanmuuttajien osalta 47 § 1 momentti, 9 § sekä esityksen 8 luvun kokeilusta aiheutuneet kustannukset. Kokeilua ei pidä kytkeä 6 luvun mukaiseen korvausjärjestelmään. Kustannuksiin tulisi kaupungin mukaan varata erillinen hankerahoitus ja korvaus tulisi maksaa täysimääräisenä.

Opetus- ja kulttuuriministeriön mukaan pykälän ensimmäistä momenttia on selkeytettävä, jotta vältytään mahdollisilta päällekkäisrahoituksilta.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Kuntaliiton näkemyksen mukaan kokeilusta aiheutuvien kustannusten korvaamista ei tule kytkeä 6 luvun mukaiseen korvausjärjestelmään. Kustannusten korvaamiseen tulisi varata erillinen hankerahoituksen tyyppinen rahoitus. Kustannukset tulee korvata täyden korvauksen periaatteen mukaan.

74 § Kokeilun seuranta ja arviointi

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

75 § Muutoksenhaku

Hämeenlinnan hallinto-oikeus toteaa, että hallinto-oikeuksiin valittamalla muutosta hakevien lukumäärä tulisi arvioida. 

Rovaniemen hallinto-oikeus toivoo, että kaikki muutoksenhakusäännökset sijoitettaisiin samaan lukuun. Lakiluonnoksessa paluumuuttoavustusta koskeva muutoksenhakusäännös on 6 luvussa olevassa 51 §:ssä ja muut muutoksenhakusäännökset 9 lukuun sijoitetussa 75 §:ssä. Lisäksi muutoksenhakusäännöksiä kirjoitettaessa on tarpeen kiinnittää erityistä huomiota siihen, että sekä maahanmuuttajan etuuksia koskevat muutoksenhakutilanteet, että valtion kunnalle maksamaan korvaukseen liittyvät muutoksenhakutilanteet tulevat kattavasti ja yksiselitteisesti säännellyiksi, hallinto-oikeus toteaa.

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

Pentti Arajärvi korjaisi 4 momentin taivutusmuodon ”koskevasta toimeentulotukipäätöksestä” edellisen momentin malliin.

76 § Kotoutumista edistävään toimenpiteeseen osallistuvan vakuutusturva

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

77 § Voimaantulo

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut pykälästä lausunnon, lausunto on luettavissa liitteessä 1.

LIITTEET

1. Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen lausunto hallituksen esitykseen eduskunnalle kotouttamislain uudistamiseksi