Lakiasiat				14.12.2004		1276/90/2004
Salme Sauvonsaari

Oikeusministeriö
PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO
kirjaamo.om@om.fi

Viite: Lausuntopyyntönne OM40:00/2003, OM 26/41/2003/ 2.11.2004

Lausunto joukkoliikenteen tarkastusmaksun muuttamista koskevista lakiehdotuksista 

Oikeusministeriö on pyytänyt Kuntaliitolta lausuntoa joukkoliikenteen tarkastusmaksusta annetun lain sekä siihen liittyvien rikoslain 17 luvun 6 §:n ja järjestyksenvalvojista annetun lain 1 §:n muuttamisesta.

Kuntaliiton mielestä joukkoliikenteen tarkastusmaksusta annetun lain soveltamisalan laajentaminen koko maan kattavaksi esitetyssä muodossa, lupajärjestelmä säilyttäen, on aiheellinen. Kuntien yhdenvertaisuuden kannalta on oikein, että kaikki ne kunnat, joissa teoreettiset mahdollisuudet ilmaiseen matkusteluun ovat lisääntymässä, saavat entistä paremmat mahdollisuudet puuttua epäterveeseen kehitykseen. Lakiehdotus vastaa pääpiirteissään käytännön tarpeita. Muutosehdotukset ovat hyvin perusteltuja.

Tarkastusmaksutoiminnan tehostamisesta ja maksun enimmäismäärän korottamisesta

Tarkastusmaksulakia ehdotetaan muutettavaksi mm. siten, että maksun teoreettista enimmäismäärää korotettaisiin lipun hinnan 30 kertaisesta määrästä 40 kertaiseksi. Kuitenkaan ei ole tutkimustietoa siitä, onko maksutta matkustamisen syinä yleisesti esim. maksun välttämisen halu, henkilön ikä tai terveydentila vai kenties ylivelkaantuneisuus. Siten arvio siitä, että korkea tarkastusmaksu estäisi väärinkäytökset paremmin kuin vähäisempi, ei ole hyvin perusteltu. Hyvä vertailuperuste ei myöskään ole rikesakko, koska  se sisältää rangaistuksen myös liikenteen vaarantamisesta ja välinpitämättömästä suhtautumisesta muiden henkilöiden turvallisuuteen. Moitittavuudeltaan matkustelu suorittamatta asianmukaista joukkoliikenteen maksua on yleensä huomattavasti vähäisempi kuin vaaran aiheuttaminen liikenteessä. Lisäksi näyttää siltä, että lippujen hinnat jatkuvasti kuitenkin kohoavat. Näistä syistä saattaisi olla tarpeen harkita, voitaisiinko tarkastusmaksun enimmäismäärää tässä vaiheessa jättää korottamatta.  

Sen sijaan tarkastustoimintaa tulisi jatkossa pyrkiä tehostamaan parantuvin teknisin keinoin, ja myös perimisoikeuden saaneiden julkisten viranomaisten yhteistoiminnalla sekä julkaisemalla tietoiskuja ja informaatiota kulloinkin käynnissä olevasta tarkastustoiminnasta.

Julkisen vallan käyttö ja virkasuhde, kuntalain 44,2 § 

Lakiehdotuksen mukaan muutetaan mm. nykyinen säännös siitä, että ”tarkastajaksi voidaan hyväksyä vain 1 §:n 1 momentissa tarkoitetun julkisyhteisön viranhaltija” (Laki joukkoliikenteen tarkastusmaksusta, 6 § 1 mom., 469/1979) siten, että matkalipun tarkastajaksi voidaan hyväksyä myös 1 §:ssä määritellyn julkisyhteisön ”palveluksessa oleva” kuten työsopimussuhteinen henkilö. Muutosta on perusteltu rikoslain 40 luvun 11 §:n 5-kohdan nykyisellä sisällöllä (604/2002), jonka mukaan julkista valtaa käyttävällä henkilöllä tarkoitetaan mm. sitä, joka lain nojalla antaa toista velvoittavan määräyksen tai päättää toisen edusta, oikeudesta tai velvollisuudesta (jne.)… tai lain nojalla saadun toimeksiannon perusteella (esim.) suorittaa tarkastuksen. Tällaista tehtävää suorittavan henkilön rikosoikeudellisesta vastuusta on säädetty rikoslain virkarikoksia koskevassa 40 luvussa. Siten virkasuhdetta ei ehdotuksen mukaan voitaisi pitää keskeisenä vaatimuksena tarkastajan kelpoisuudelle.

Käytännössä virka- ja työsuhteet ovat jatkuvasti lähentyneet toisiaan. Kuntalakia säädettäessä eduskunnan hallintovaliokunta korosti kuitenkin virkamieshallintoperiaatteen edellyttävän, että julkisen vallan käyttöön liittyviä tehtäviä hoitavat vain virkasuhteiset, joita koskee erityinen virkavastuu (HaVM 18/1994 s. 12).  Kuntalain 44 §:n 2 momentin (305/2003) mukaan ”Tehtävää, jossa käytetään julkista valtaa, hoidetaan virkasuhteessa. Tällaista tehtävää varten perustetaan virka. …”.  Lailla kunnallisesta viranhaltijasta (304/2003, viranhaltijalaki) ja siihen liittyvillä kuntalain 6 luvun muutoksilla kunnallisen viranhaltijan oikeusasema on säädetty kattavasti lain tasoisin säännöksin perustuslain vaatimukset huomioon ottaen. Säännökset ovat tulleet voimaan 1.11.2003. 
Kunnallisen työmarkkinalaitoksen mukaan julkista valtaa käytetään virkasuhteessa. Julkisen vallan käytölle on ominaista esim. se, että asianomaisella on paitsi oikeus käyttää julkista valtaa, myös velvollisuus ryhtyä johonkin julkisen vallan käyttöä sisältävään toimeen. Jos velvollisuutta rikotaan tai laiminlyödään, henkilö syyllistyy virkavirheeseen. Julkista valtaa käyttävän virkasuhteisen virkavastuu on myös tehostettu ja laajennettu oikeudellinen vastuu, jonka kohteena on julkisen vallan käyttö ja muiden hallintotehtävien toteuttaminen. Lisäksi virkatehtävien hoitaminen vaatii korostettua julkista luotettavuutta ja objektiivisuutta. Virkavastuu on myös muodollisesti ankarampaa, koska siihen sisältyy erityisiä rangaistusmuotoja, kuten viraltapano.
Nykyinen tuore kunnallisalan lainsäädäntö huomioon ottaen saattaisi olla perusteltua edellyttää ainakin vielä toistaiseksi, että matkalipun tarkastajaksi voitaisiin hyväksyä vain viranhaltija silloin kun tarkastusmaksun perimiseen oikeutettu viranomainen on kunta, YTV tai muu kuntayhteisö. Muuten kuntalain 44 §:n ja lakiehdotuksen 6 § ovat ristiriidassa keskenään. Tarkastaja käyttää perinteisen käsityksen mukaan mitä selkeimmin julkista valtaa. 

Muilta osin, kokonaisuutena tarkastellen Kuntaliitto kannattaa ehdotusta laiksi joukkoliikenteen tarkastusmaksusta annetun lain, rikoslain 17 luvun 6 §:n ja järjestyksenvalvojista annetun lain 1 §:n muuttamista ehdotetussa muodossa.

SUOMEN KUNTALIITTO 

Taisto Ahvenainen		Salme Sauvonsaari
johtava lakimies		lakimies