Lasten Oikeuksien Tuki Ry:n lausunto
Lasten Oikeuksien Tuki Ry ajaa lasten oikeuksia. Yhdistyksen toimintaa säätelee ja ajaa YK:n yleissopimus lapsen oikeuksista ja yhdistys pyrkii samalla kasvattamaan sopimuksen merkitystä suomalaisessa yhteiskunnassa sekä lisäämään sen sisällöllistä ymmärrystä päätöksissä jotka koskevat lapsen etua tai oikeutta. Suomi on Tasavallan Presidentti Mauno Koiviston allekirjoituksella ratifioinut YK:n yleissopimuksen lasten oikeuksista vuonna 1991. Lasten Oikeuksien Tuki Ry toimii muiden lapsi- ja perhejärjestöjen kanssa yhteistyössä sekä pyrkii yhteistoiminnalla kehittämään lasten oikeuksia ja siihen liittyvää tietoutta Suomessa.
Lasten oikeuksien tuki ry:n lausuu seuraavasti 
Johdanto
YK:n Lapsen oikeuksien sopimus ja suomalainen, tuomioistuimen arvioon perustuva isyyslain tulkinta ovat useilta osiltaan ristiriidassa. Lapselle tulee taata yksiselitteinen oikeus biologisiin vanhempiinsa. Isyyslakia uudistettaessa on otettava huomioon yhteiskunnan perherakenteet, asenteet sekä heijastusvaikutukset vanhempien arkeen, elämään ja hyvinvointiin. Lapsen oikeuksien sopimuksen pyrkimys on taata kaikille lapsille samat oikeudet ja tasavertainen asema perherakenteesta riippumatta. Myös perhe-elämän suojaa tulisi voida parantaa avoliitossa syntyneiden lasten osalta, jossa isyyden tunnustaminen tapahtuisi heti lapsen syntymän jälkeen. 
Isyyslaki uudistuksen ensisijainen tehtävä on vahvistaa lapsen oikeuksia, asemaa sekä parantaa vanhempien yhteisestä kasvatusvastuuta lapsen elämästä ja arjessa. Vanhemmat tulee asettaa tasavertaiseen asemaan ja yhteiskunnan tulee tarjota molemmille vanhemmille riittävä tuki ja kannustus vanhemmuuden tukemiselle lapsen oikeuksien mukaisesti. Uuden isyyslain tulisi myös parantaa sukupuolten välisiä vanhoja rakenteita ja asenteita liittyen vanhemmuuden vanhoihin ehkä jo vanhentuneisiin käsityksiin. Nämä luovat ennakkoasenteita vanhemmuudelle vanhempien välille sekä lisäävät taisteluita entisestään ja heijastuvat yhteiskuntaan muina ongelmina.  Suomalainen yhteiskunta ei tunnusta lapsen tarpeita ja oikeuksia silloin kun lapsen vanhemmat eivät elä yhdessä tai elävät avoliitossa. 
Isyyden toteaminen avioliiton perusteella
Säännökset ovat edelleen asianmukaisia isyyden toteamiseen avioliiton perusteella. Isyys olettamaa ei sinällään tule ulottaa avoliitossa syntyneisiin lapsiin, mutta isyyden tunnustaminen pitää tehdä helpommaksi. Suomessa syntyy n. 24000 lasta joka vuosi avioliiton ulkopuolella. Suurin osa näistä lapsista syntyy jo vakiintuneeseen parisuhteeseen ja jossa lapsen vanhemmat asuvat yhdessä. Yhdistyksen mielestä isyyden tunnustamista koskeva toimenpide lastenvalvojien luona tulee tehdä joustavammaksi ja yksinkertaistaa. 

Isyyden tunnustaminen olisi mahdollista toteuttaa jo synnytyssairaalassa, josta sairaalan viranomainen voi toimittaa tunnustamisen maistraatille vahvistettavaksi. tällä tavoin toimittaessa vain harvinaiset sairaalan ulkopuolella tapahtuvat synnytykset jäisivät lastenvalvojalle. Nykytilanteessa avoliitossa syntyneillä lapsilla ei ole ensimmäiseen kuukauteen virallista isää ollenkaan. tämä ei toteuta lasten keskinäistä yhdenvertaisuutta, sillä lapsi ei saa syntymästään alkaen samanlaista perhe-elämän suojaa kuin avioliittoon syntyvä lapsi. mikään hän ei estä perheen ulkopuolista isäehdokasta tässä vaiheessa nostamaan isyyskannetta kun lapsella ei vielä ole juridista isää. tämä myös mahdollistaa muistiossa mainitun kiusanteon äidille. vain siis avioliitossa syntyvä lapsi saa perhe-elämän suojaa elämän alkuvaiheessa. ns. avoperheitä tulisi suojella samoin perustein kuin avioliitossakin eläviä perheitä. Yhdistys katsoo myös, että lastenvalvojille varattuja aikoja isyyden tunnustamiseen liittyvissä toimenpiteissä voitaisiin kohdentaa tehostetusti esimerkiksi huolto- ja tapaamisriitojen sekä olosuhdeselvittelyjen käsittelyihin.  
Isyyden selvittäminen 
Yhdistys katsoo toimenpiteen olevan oikeanlainen silloin, kun kyseessä ei ole yhdessä asuva avoliittoperhe. Isyyden selvittäminen ja osapuolten kuuleminen on aloitettava välittömästi ja kiireellisenä toimenpiteenä lapsen syntymän jälkeen. Riitaisissa tilanteissa lapsen äiti voi hankaloittaa isyyden selvittämistä JA olla tulematta esimerkiksi paikalle. Isyyden selvittäminen voi siis hankaloitua useiden kieltäytymisten seurauksena ja uusien aikojen varaaminen lastenvalvojalta kestää kuukausia. Isyyden selvittäminen kuuluu lapsen oikeuksiin ja yhteiskunnan tulee tukea lapsen asemaa. Viranomaisten tehtävä on myös toimia ja käyttää lapsen puhevaltaa ja aina käynnistää isyyden selvittäminen. Lähihuoltaja ei saa olla myötävaikuttamassa asiaan, ettei isyyttä selvitä. Oikeus isyyteen ei takaa isälle vielä tapaamisia eikä huoltajuutta. Lapsen etujen mukaista on, että isyys saadaan vahvistettua ja tunnustettua kiireellisenä toimenpiteenä.  
Isyyden selvittäminen käyttöalan rajaus lapsen syntyperän mukaan
Isyyden selvittäminen on poikkeuksetta aina lapsen etu ja oikeus, jotta tulevaisuudessa voidaan välttyä siltä, että asia käsitellään uudestaan.  Isyyden selvittämisen periaate on, että isyys vastaa biologista isyyttä. Syntyperän mukaan isyyden selvittämisen rajaamista ei tule millään tavalla estää. Uuden lain ratkaisuihin tukeuduttaessa väärä isyys tulisi saada aina saada kumotuksi, vahvistaa ja myös tunnustaa DNA-tutkimuksen avulla. Mikäli DNA-tutkimus osoittaa, ettei äidin aviomies ole lapsen isä ei yhdistyksen mielestä ole perusteita uudestaan lähteä ajamaan kumoamiskannetta tuomioistuimeen. Tällöin isyys tulisi voida vahvistaa ja kumota DNA-testin tuloksella, jonka perusteella maistraatti kumoaa väärän isyyden ja samalla vahvistaa mahdollisen uuden isyyden. maistraatti vahvistaa. Kumpi tahansa vanhemmista voisi suoraan pyytää hallintoviranomaista päättämään isyyden kumoamisesta. 

Tässä tilanteessa yhdistys ei katso toisen vanhemman ei tule saada estää isyyden kumoamista. Lapsen oikeuksien ja edun näkökulmasta isyys tulee selvittää viipymättä
Isyyden selvittämisen käyttöalan rajaus lapsen isän perusteella
Yhdistys pitää nykyistä käytäntöä riittävänä eikä näe ikärajan harkitsemista ja nostamista 18 vuoteen. Isyyslain uudistusten tulisi nimenomaan minimoida ja pois sulkea näiden tilanteiden syntymistä ja helpottaa asioiden selvittämistä heti lapsen syntymän jälkeen. Yhdistys katsoo myös, että 15-vuotias lapsi on jo riittävän kypsä tekemään omat päätökset mahdollisesta isyyden selvittämisestä. 
Äidin vastustuksen merkitys
Yhdistys katsoo lakipykälän olevan lapsen oikeuksien sopimuksen vastainen. Lakipykälä jo sinällään loukkaa YK:n lasten oikeuksien sopimusta, jonka artikla 3 (lapsen edunkäsite), artikla 8 (oikeus sukulaissuhteisiin) ja artikla 9 (oikeus ylläpitää yhteyttä molempiin vanhempiin) sekä artikla 7, takaavat lapselle, mikäli mahdollista, oikeuden tuntea vanhempansa ja olla heidän hoidettavanaan. Myös sekä artikla 18, jossa lapsen edun on määrättävä vanhempien toimintaa ja vanhemmat vastaavat yhteisesti lapsen kasvatuksesta ja kehityksestä on selkeästi loukkaava lapsen oikeuksia kohtaan. Äidin vastustuksessa ollaan ristiriitaisessa asemassa suhteessa lapsen etuun. Yhdistys lausuu, että lähivanhemman etu tässä asiassa ei ole sama asia kuin lapsen etu. 
Yhdistys on saanut useita yhteydenottoja ja ollut mukana useissa tapauksissa, joissa tätä isyyden selvittämistä estävää ja koskevaa pykälää käytetään yksiselitteisesti kiusana ja aseena toista vanhempaa kohtaan. Lapsen äiti tulee aina velvoittaa kertomaan mahdollinen isä lapsen oikeuksien mukaisesti.
Oikean elämän esimerkki lakipykälän toimimattomuudesta
Esimerkki: Lapsen äiti ja isä seurustelevat, mutta seurustelu loppuu. Raskaus tulee esille nopeasti ja lapsen isä saa tietää tulevasta lapsesta. Äiti ilmoittaa tulevalle isälle, että mitään isyyttä ei tulla vahvistamaan tai tunnustamaan. Lapsi tulee aikanaan maailmaan. Isä haluaisi olla osa lapsen elämää ja tavata omaa lastaan. Ongelmat alkavat kulminoitua ja alkaa taistelu isyyden vahvistamisesta. Ensin seuraa ilmoituksia lastenvalvojalle, ettei isää ole ja isyyttä ei voi tunnustaa, johtuen äidin vastustuksesta. Lopulta aikaa menee yli vuosi kaikkien tapaamisten ja viranomaisten kanssa ja lopulta äiti suostuu DNA testiin. 
Edessä on helposti useita vuosia kestävä oikeusprosessi. Testi osoittaa isän biologiseksi lapsen isäksi ja alkaa keskustelu tapaamisista. Sosiaalitoimi tai oikeuslaitos langettaa maksettavaksi elatusmaksut takautuvasti isän maksettavaksi, vaikka isyyttä vastustettiin alusta alkaen loppuun asti. Tapaamissopimus toimitetaan yksin äidin puolelta viranomaisille ja tapaamissopimuksen mukaan isä saa tavata lasta neljä tuntia kuukaudessa valvotusti, kunnes lapsi täyttää 18 vuotta. 

Onkin kysyttävä, onko tällainen toiminta lapsen edun mukaista, koska mitään konkreettista estettä laajempien tapaamisten toteutumiselle ei ole, muuta kuin äidin päätös hänen näkemyksistään isään vanhempana.
Tämän lisäksi on niitä isiä, jotka vastustuksesta huolimatta jatkavat isyyden selvittämistä oikeuteen asti.  Vaikka tiedetään, että prosessi on pitkä, hidas sekä myös erittäin kallis. Tästä syystä joka vuosi useat sadat isät jättävät prosessin kesken ja luovuttavat taistelun, vaikka monien osalta tämä on vain alku sille useamman vuoden taistelulle, johon voi mennä koko elämä. Yhdistyksen mielestä ei ole mikään ihme, että Suomessa on niin paljon isättömiä lapsia. Yhdistys korostaa, että näiden isyys tunnustaminen ja selvittäminen myöhemmässä vaiheessa ei ole lapsen edun mukaista. Molempia vanhempia tulee tukea muodostamaan kiintymissuhde lapseen jo varhaiskasvatuksessa eikä kannustaa toista vanhempaa erottamaan lapsi toisesta vanhemmasta niin, kuin nykyinen laki mahdollistaa. Äidillä ei voi olla yksinoikeutta päättää siitä mikä on lapsen edun mukaista. 
Suomessa THL:N (THL) tutkimuksen mukaan viimeisen 7 vuoden aikana isyys on jätetty tutkimatta äidin kirjallisesta vastustuksesta johtuen 5069 tapauksessa. Perusteita tai selvityksiä ei tähän kirjalliseen ilmoitukseen vaadita. Käytännössä joka päivä kaksi lasta jää isättömäksi Suomessa äidin vastustuksesta johtuen. Lain tehtävä tulisi tukea myös isyyttä lapsen oikeuksien mukaisesti eikä kannustaa vanhempia taistelemaan lapsesta tai käyttämään lasta aseena toista vanhempaa kohtaan. 
Tunnustamisen välittömyysperiaate 
Muistiossa ehdotetun tunnustamislausuman helpottamista tulisi käyttää myös perheen ensimmäisen lapsen osalta jos lapsen äiti elää parisuhteessa miehen kanssa. Isyyden tunnustaminen on rutiinitoimenpide eikä siinä prosessissa vielä keskustella lapsen tapaamisesta tai elatuksesta. Yhteishuolto tulisi olla siis myös automaatio muissakin avoliittoperheissä kuin toisen tai kolmannen lapsensa saavien osalta. Tämä vähentäisi myös merkittävästi viranomaisten työtä. Yhdistyksen näkemys on, että viranomaisilta vapautuisi huomattava määrä resursseja muihin perheasioiden hoitamiseen ja käsittelemiseen. Erotilanteissa olevat vanhemmat tarvitsevat tukea enemmän. Lastenvalvojia työllistävät erityisesti huolto- ja tapaamissopimusten ja elatussopimusten vahvistukset. Yleisesti on tiedossa, että viranomaisten resurssit ovat riittämättömät ja usein lastenvalvojalle ajan saaminen voi kestää kuukausia riippuen paikkakunnasta. Viranomaisten resurssien kohdentaminen erityisesti niitä tarvitseville perheille tulisi asettaa lapsen edun mukaisesti etusijalle.  
Tunnustamisen voimaansaattaminen ja tunnustamisen ajankohta
Toimenpiteet tulisi yksinkertaistaa ja kohdentaa sekä priorisoida selkeämmin. Avoliitossa yhdessä asuvien perheiden osalta tunnustaminen tulisi kohdistaa esimerkiksi synnytyssairaalaan ja 

vahvistukset edelleen maistraatille. Väestötietojärjestelmän kirjataan nykyiselläänkin avioliitossa syntyneiden lasten vanhempien tiedot, jota tulisi hyödyntää myös avoliitossa syntyneiden osalta. Isyyden vahvistaminen heti lapsen syntymän jälkeen vahvistaisi myös avoliitossa olevien perhesuojaa. Avoliitossa syntyneet lapset, joiden vanhemmat eivät asu yhdessä tunnustamisen voimaan saattaminen tapahtuisi edelleenkin lastenvalvojien luona ja vahvistamisen tulisi edelleen viedä maistraatille. 
Tunnustamisen lapsen kuoltua
Isyyttä ei voida nykyisen lainsäädännön myötä tunnustaa myöskään lapsen kuoleman jälkeen. Yhdistys katsoo, että lapsen oikeudet sukulaissuhteisiin tulee olla mahdollista myös kuoleman jälkeen. Tilannetta, jossa vanhemmat odottavat yhdessä esikoistaan ja lapsi kuolee esimerkiksi synnytyksessä, isyys tulisi voida tunnustaa lapseen siitä huolimatta. Tämä vaikuttaa myös isyyslomaan. Mikäli isyyttä ei ole vahvistettu, ei myöskään ole oikeutta isyysvapaaseen lapsen syntymän jälkeen.  Tuntuu erityisen julmalta, että yhteiskunnallinen tuki ja isyysvapaat evätään traumaattisen menetyksen kohdanneelta isältä. 
Isyyden vahvistaminen tuomioistuimen päätöksellä ja miehen kanneoikeus
Yhdistys pitää erityisen tärkeänä lapsen oikeuksien näkökulmasta, että miehelle annetaan oikeus DNA-testiin äidin vastustuksesta huolimatta. äidillä ei tule olla yksinoikeutta dna-testistä kieltäytymiseen. Isyyslain tulee lähteä siitä olettamuksesta, että isyys vastaa aina biologista isyyttä ja myös, ettei vääriä tunnustuksia jouduta korjaamaan jälkikäteen. Lastenvalvoja joutuu joka tapauksessa tilanteessa tekemään pöytäkirjan ja lausunnon, joka osoittaisi DNA-tutkimuksen tekemisen olevan perusteltua ja lapsen edunmukaista. Isyys tulisi voida vahvistaa sosiaaliviranomaisen tai maistraatin päätöksellä tilanteissa, joissa DNA-tutkimus on tehty. 
Isyyden vahvistaminen, kun mies on kuollut ennen lapsen syntymää
Yhdistys katsoo, että DNA-tutkimuksella voidaan vainajasta ottaa vahva näyttö, jolla isyys voidaan vahvistaa lapselle. Kyseessä on ennen kaikkea lapsen oikeus sukulaissuhteisiin ja perintöön. Isyys tulee voida vahvistaa lapselle, kun DNA-tutkimus on tehty ja tarvittava näyttö on saatu. Asiaa tulee myös katsoa lapsen terveyden kannalta, jos suvussa on ollut mahdollisia sairauksia, jotka voitaisiin tulevaisuudessa ennalta ehkäistä tietämällä suvussa olevat sairaudet tai veriryhmä. 
Isyyden vahvistamiseen vaadittava näyttö
Isyystutkimuksen kehittyminen on perusteltua ottaa huomioon kaikissa isyyttä koskevissa säännöksissä. Isyystutkimusmenetelmien nykyisessä vaiheessa näytön saaminen on vain harvoin ongelma. Tarvittavien näyttöjen täyttyessä on perusteltua, että tutkimus on aina lähtökohtaisesti lapsen etu ja oikeus selvittää isyys kiireellisesti ja viipymättä. 

Isyyden riitauttaminen
Yhdistys pitää erityisen tärkeänä, että alle 15-vuotiaalle lapselle tulisi voida määrätä edunvalvoja ajamaan hänen oikeuksiaan ja etua. Yhdistys korostaa edelleen, että vanhempien etu on useasti ristiriidassa lapsen edun kanssa. Lapsen edunvalvojan tehtävä on käyttää lapsen puhevaltaa.  Isyyden kumoamista koskevien säännösten avulla tulee pyrkiä turvaamaan se, että avioliittoon perustuvan isyyden toteamisen tai isyyden tunnustamisen tuottamat virheelliset lopputulokset voitaisiin korjata mahdollisimman nopeasti. Korjaamisen tapahduttua isyys voidaan vahvistaa uudelleen, jotta isyys vastaa biologista isyyttä. Mitä paremmin pystymme lapsen syntymän jälkeen takaamaan lapselle oikeudet molempiin biologisiin vanhempiin sitä paremmin ennalta ehkäisemme ongelmien syntymisen myöhemmässä vaiheessa. Mies, joka katsoo olevansa lapsen biologinen isä, tulisi voida perustelullisesti ilman lapsen oikeudellisten vanhempien suostumusta saada aikaan muutos isyysasiassa. Kanneaikojen määritteleminen tulisi kokonaan miettiä uudelleen. Lapsella on aina oikeus tuntea omat vanhempansa eikä perherakenne johon lapsi syntyy voi tätä oikeutta lapselta estää. Riittävän nopea ja kiireellinen reagoiminen isyysasioissa ennalta ehkäisee ongelmien syntymistä. 
Isänä itseään pitävän mahdollisuus riitauttaa aviomiehen isyys
Isyyden tulee perustua biologiseen isyyteen ja mahdollisuus riitauttaa aviomiehen isyys tukee lapsen oikeuksia silloin, kun se on perusteellisesti näytetty. Yhdistys korostaa, että valtio ei voi syyllistyä valehteluun lapselle isyydestä, joka ei vastaa biologista isyyttä. 
Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen ratkaisu 15.9.2011: Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on antamassaan tuomiossa Schneider v. Saksa katsonut, että Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklaa oli loukattu, kun henkilön - joka väitti olevansa lapsen biologinen isä - tapaamis- ja tietojensaantioikeusvaatimus oli hylätty pelkästään sillä perusteella, että lapsella jo oli juridinen isä. Tapauksessa oli kysymys tilanteesta, jossa valittaja Schneider oli seurustellut äidin kanssa yli vuoden ja oli käynyt hänen kanssaan myös neuvolakäynneillä. Lapsi syntyi kuitenkin avioliitossa siten, että äiti oli naimisissa toisen miehen kanssa.  Kanneoikeuden määrääminen sekä miehelle, että lastenvalvojalle on perusteltua. Sosiaaliviranomainen käyttäisi tilanteessa lapsen puhevaltaa ja olisi edunvalvojana aivan, kuin isyyden käynnistämiseen liitettävässä asiassa. Lastenvalvoja ei todellisuudessa joutuisi sen kiusallisempaan tilanteeseen, kuin avoliitossa tapahtuneeseen tilanteesta. Kyseessä on isyyden riitauttaminen avioliitossa tai avoliitossa joka tulee kiireellisesti selvittää välittömästi lapsen syntymän jälkeen. Tämä ennalta ehkäisee pahojen virheiden korjaamista jälkivaiheessa aiheuttaen jokaiselle osapuolelle vieläkin pahempia seuraamuksia erityisesti lapselle. Tämä tukee lapsen oikeutta luoda kiintymys suhde oikeaan biologiseen isään lapsen syntymästä lähtien. Yhdistys korostaa DNA-tutkimuksen tehokkuutta riitatilanteissa selvittää isyys, joka vastaisi biologista isyyttä. 
On siis hyvin perusteltua, että avioliiton ulkopuoliselle miehelle annetaan oikeus riitauttaa aviomiehen isyys, kun riittävät perustelut tämän selvittämisen on toimitettu. 

Tällöin voidaan pitää perusteltuina, että aviomies ei olisi lapsen biologinen isä. Myös kiusantekoa ei pääsisi syntymään, kun näyttöä lapsen äidin kanssa asumisesta olisivat olemassa. 
Muita konkreettisia todisteita voivat olla avioeron laittaminen vireille, yhdessä käyty neuvolakäynneillä, läsnä olo lapsen synnytyksessä yhdessä äidin kanssa. Perustelut ovat kuitenkin hyvin helppo näyttää toteen asian tukemiseksi. Todellista perhe-elämää ei ole päässyt syntymään oletetun aviomiehen kanssa.  Lapsen äiti on omalla toiminnallaan sitoutunut perhe-elämään uuden avomiehen kanssa ja isyys on tällöin voitava selvittää lapsen edun ja oikeuksien mukaisesti, vaikka lapsen äidin ja avomiehen suhde olisikin rikkoontunut lapsen syntymän jälkeen. Ilman avioliittoa syntynyttä perhe-elämää on ihmisoikeuksiensopimuksen 8 artiklan nojalla suojattava. 
Isyyden kumoamiskanteen nostamisen rajoitukset ja kumoamiseksi vaadittava näyttö
Yhdistys tukee ja katsoo. että lapsella on oikeus isyyden kumoamiskanteeseen ja lapsen oikeuksien täyttyvän tilanteissä, jossa vanhemmat ovat kuolleet ja toinen mies on halukas tunnustamaan isyyden. Oikeusgeneettinen isyystutkimus riittää osoitukseksi, ettei henkilö ole lapsen isä. Myös, että oikeusgeneettinen isyystutkimus osoittaa hänen olevan lapsen isä. Kannerajoituksen poistamista on ehdottomasti toteutettava. Lapsella on aina oikeus tuntea oma vanhempansa. Tämä kannerajoituksen poistaminen tukisi lapsen oikeutta omaan vanhempaansa ja myös takaisi lapselle sukulaissuhteet. 
Isyyslain 34 §:N säännös isyyden kumoamisen perusteita heijastaa säätämisaikansa tilannetta. Isyystutkimusten poissuljenta oli huono, katsottiin asianmukaiseksi turvautua todistustaakkasääntöihin. Pykälän 2 momentin mukaan isyys voidaan kumota jo sillä perustella, että lapsi oli siitetty ennen avioliittoa tai puolisoiden asuessa erillään välien rikkoutumisen vuoksi, jollei saatettu todennäköiseksi, että aviopuolisot olivat olleet sukupuoliyhdynnässä lapsen siittämisen aikana. Yhdistys katsoo, että perustelujen täyttyessä ja isyyden selvittämisessä sekä kiireellisyyden painottamisessa osapuolet tulee vaatia DNA tutkimuksiin.
Yhteenveto
Yhdistys korostaa, että isyyslakiuudistuksen tulee olla yhdenvertainen YK:n lapsen oikeuksien sopimuksen kanssa. Lapselle on taattava perherakenteesta riippumatta yksiselitteinen oikeus molempiin biologisiin vanhempiin. Lapsen etu ja oikeus on aina tärkeämpi kuin vanhemman oikeus esimerkiksi estää isyyden selvittäminen.  Molempia vanhempia tulee tukea, kannustaa ja arvostaa tasavertaisesti ja ihmisoikeutta kunnioittavalla tavalla. Lainsäädännön tulee ennaltaehkäistä ongelmien syntymistä ja estää lapsen käyttämistä aseena toista vanhempaa kohtaan eikä päinvastoin lisätä niitä.  On itsestään selvää, että tasavertainen asema lain edessä ja tasa-arvoinen vanhemmuus lisäävät kunnioitusta toista vanhempaa kohtaan ja yhteiskunnan tulee lähteä tästä lähtökohdasta. Niin lain, kuin käytäntöjen osalta niiden asiantuntijoiden toimesta, jotka tekevät lasta ja lapsen etua koskevia päätöksiä, tai ovat omalta osaltaan vaikuttamassa niihin. 

Molemmat vanhemmat ovat lapsen näkökulmasta tärkeitä ja molemmille vanhemmille tulee taata yksiselitteinen oikeus olla omalla panoksellaan vaikuttamassa lapsen kasvatukseen ja kehitykseen, sekä läsnäoloon lapsen elämässä ja luonnollisesti myös lapsen olla läsnä vanhemman elämässä.
Isyyden selvittäminen ja siihen liittyvät toimenpiteet tulisi myös määritellä lakiin kiireellisenä toimenpiteenä. Yhdistys ei näe lapsen edun, eikä oikeuksien toteutuvan jos isyyden selvittämiseen ja vahvistamiseen menee Suomessa yli 600 päivää lapsen syntymästä. Lähtökohtaisesti DNA-tutkimusten hyödyntäminen kaikissa isyysasioissa ennalta ehkäisee ongelmien syntymistä ja biologinen isyys saataisiin vahvistettua. Ongelmien korjaaminen jälkikäteen on huomattavasti vaikeampaa ja raskaampaa kuin niiden nopea selvittäminen heti lapsen syntymän jälkeen.  Isyyslain tulee aina lähteä siitä olettamuksesta, että isyys vastaa biologista isyyttä. Valtio ei voi yhdistyksen mielestä syyllistyä valehteluun lapselle isyydestä joka ei vastaa biologista isyyttä. Epäselvissä tilanteissa isyyden selvittäminen, riitauttaminen ja kumoaminen tulisi riittävien perusteluiden jälkeen suorittaa aina DNA-tutkimuksella, johon kaikki osapuolet tulisi vaatia lapsen edun ja oikeuksien mukaisesti. Tähän toimenpiteeseen ei välttämättä tarvita tuomioistuimia vaan viranomaisten tulisi voida käyttää lapsen puhevaltaa päätöksissä. Mikäli osapuolet eivät suostu tutkimukseen voidaan henkilöt määrätä oikeuden päätöksellä viipymättä tutkimuksiin lapsen oikeuksien ja edun mukaisesti.
Yhdistys haluaa myös vahvistaa avoliitossa olevien lasten perhe-elämän suojaa. Tämä tulisi toteutua heti syntymän jälkeen vahvistetulla isyydellä avoliittoperheissä, joissa vanhemmat asuvat jotka asuvat yhdessä. Näin perheet asetetaan yhdenvertaiseen asemaan, eikä kuka tahansa pääsisi enää kiusallaan rikkomaan avoliitossa syntyvän lapsen perhettä. Lapsi voi nykytilanteessa olla useita kuukausi kuukausia ilman juridista isää ja ilman minkäänlaista perhe-elämän suojaa. Isyyden vahvistaminen heti syntymän jälkeen vähentäisi myös huomattavasti lastenvalvojien työmäärää, jota voitaisiin jatkossa tehostaa muiden lapsiperheiden auttamiseen.
Lopuksi yhdistys korostaa, että tuomioistuimilla ja muilla viranomaisilla  ei ole riittävästi tietoja lapsen oikeuksien sopimuksesta ja sen käytännön merkityksestä, vaikka kyky soveltaa sopimusta tulisi kuulua jokaisen virkamiehen velvollisuuksiin. Lapsen näkökulmaa ja asemaa tulee vahvistaa entisestään. Yhdistyksen mielestä lasten oikeudet on tarkoitettu konkreettisesti toteutettaviksi. Jos ne eivät toteudu muuten, toteuttamista on vaadittava.
Mikael Jämsänen
Hallituksen puheenjohtaja
Lasten Oikeuksien Tuki Ry