Oikeusministeriö	

	

LAUSUNTO ISYYSLAINSÄÄDÄNNÖN UUDISTAMISESTA

Lausunnon antaja:

Vantaan sosiaali- ja terveydenhuollon toimiala/ lastensuojelun avopalvelujen päällikkö Jaana Vilpas ja  perheasiain yksikön esimies Anneli Bergström, Peltolantie 2 D, 01300 Vantaa

Lausunto:

Oikeusministeriö on lähettänyt lausunnolle muistion isyyslain uudistamistarpeista ( OM 1 /41/2011 ).

Vantaan sosiaali- ja terveydenhuollon toimialalla pidetään esitettyjä uudistuksia pääosin kannatettavina, ja asiakkaiden oikeusturvaa parantavina, mutta korostamme myös sitä, että uudistuksien myötä uusia tehtäviä ja tehtävien lisääntymistä ei tulisi merkittävässä määrin siirtää kuntien vastattavaksi.

Isyyslain uudistamista koskevasta esityksestä lastenvalvojat antoivat seuraavat kommentit:

Kommentit on tehty tiivistelmään viitaten ja lisäksi tekstisivujen pohjalta.

Isyyden toteaminen avioliiton perusteella

s. 13
Isyyslain 2 §:ään on esitetty muutosta isyyden määräytymisestä tilanteessa, jossa aviomies on kuollut ennen lapsen syntymää. 
On aiheellista selvittää, ettei epäjohdonmukaisuutta tässä asiassa olisi.

Isyyden selvittäminen

s.15
Lausunnon mukaan olisi harkittava isyyden selvittämisen käyttöalan laajentamista siten, että vanhemmat voisivat yhdessä pyytää isyyden selvittämistä tapauksissa, joissa he pitävät avioliiton perusteella todettua isyyttä epävarmana tai epätodennäköisenä. Jos lastenvalvoja saamansa selvityksen nojalla katsoisi aviomiehen isyyden epävarmaksi, hän voisi tilata DNA-tutkimuksen, jolloin yhteiskunta maksaisi sen kustannukset. Tämänkaltainen sääntely tunnetaan nykyisin Tanskan lainsäädännössä (børnelov). Se edistäisi asian nopeaa
selvittämistä ja olisi siten lapsen edun mukaista. 
Jotta isyydestä epävarmoja vanhempia kannustettaisiin asian nopeaan selvittämiseen, mahdollisuus pyytää isyyden selvittämistä olisi kytkettävä lapsen syntymästä alkavaan lyhyeen määräaikaan. 

Kuten Helin toteaa isyyden selvittämisen käyttöalan laajentaminen lisäisi jossakin määrin lastenvalvojien työmäärää. Lyhyt määräaika lapsen syntymästä on tärkeä. 

Voidaan kysyä, onko isyyden kumoamiskanteen ajaminen tarpeen silloinkin, kun aviomies on saanut DNA-tutkimuksessa poissuljennan ja kumpikin vanhemmista pyytää isyyden kumoamista. Oikeusturvaintressiä, joka edellyttäisi asian käsittelemistä tuomioistuimessa, ei näissä tilanteissa näytä olevan. Sen vuoksi olisi harkittava sitä, että sosiaalilautakunta, maistraatti tai muu hallintoviranomainen voisi näissä tilanteissa kummankin vanhemman pyynnöstä päättää isyyden kumoamisesta. Niissä tilanteissa, joissa poissuljentaa ei ole saatu tai joissa vanhemmat ovat asiasta erimielisiä, asia jäisi nykyiseen tapaan käräjäoikeuden ratkaistavaksi.

Jos päätösvaltaa tulee sosiaalilautakunnalle, voidaanko asian hoitaminen delegoida viranhaltijalle eli lastenvalvojalle. Tämä lisää työmäärää kunnassa. Onko tarpeen laajentaa päättäviä tahoja maistraatista ja käräjäoikeudesta? Maistraatin sijasta joku muu hallintoviranomainen voisi käyttää päätösvaltaa isyysasioissa. 

s. 16 
Lastenvalvojan tulisi voida toimittaa isyyden selvittäminen, vaikka lapsi
olisi täyttänyt 15 vuotta. Olisi harkittava ikärajan poistamista tai vaihtoehtoisesti
sen nostamista esimerkiksi 18 tai 20 vuoteen.

Tämäkin lisää työmäärää. Jos ikärajaa nostetaan, täysi-ikäisyys eli 18 vuotta olisi sopiva. 

s. 16 

Olisi mietittävä, onko asianmukaista säilyttää nykyinen sääntely, jonka mukaan
äiti voi estää isyyden selvittämisen jatkamisen vastustamalla isyyden selvittämistä.

Ei ole oikein, että äiti voi estää lapsen isyyden selvittämisen, mutta miten käytännössä tämä on mahdollista poistaa, jos äiti ei myötävaikuta lapsen isyyden selvittämiseen. Vantaalla v. 2009 vastustettiin 56 ja viime vuonna 59 lapsen isyyden selvittämistä. Isyys vahvistettiin v. 2009 1093 ja viime vuonna 1043 lapsen osalta. 

Isyyden tunnustaminen

s. 18 -19 

Vaikka välittömyysperiaatteesta ei edes edellä mainituissa tapauksissa ole syytä yleisesti luopua, olisi kuitenkin harkittava sitä, että tunnustamislausuman vastaanottava viranomainen tai viranomainen, jolle tunnustamisen hyväksyminen kuuluu, voisi yksittäistapauksissa hyväksyä tunnustamisen, vaikka tunnustamislausumaa ei ole annettu viranomaisen edessä. Hyväksyminen olisi mahdollista tapauksissa, joissa viranomainen on isyyden selvittämisen yhteydessä kertyneen aineiston tai muun selvityksen nojalla vakuuttunut vastaa aineellista totuutta. Hyväksymismahdollisuutta voitaisiin käyttää esimerkiksi tilanteissa, joissa mies asuu ulkomailla eikä hänen asuinpaikkavaltiossaan ole sellaista Suomen ulkomaanedustustoa, jossa tunnustamislausuma voitaisiin antaa. 

Tämä ei lastenvalvojien mielestä kuulosta hyvältä. Miten olisi saatu hankittua sellainen selvitys, että miehen, jota ei ole tavoitettu, isyys lapseen nähden olisi varma. Vaikuttaako asiakkaiden halukkuuteen edesauttaa kaikin mahdollisin keinon miehen tavoittaminen, jos isyys voitaisiin vahvistaa ilman, että mies on tunnustanut isyytensä? 

s. 19

Edellä mainituista syistä olisi harkittava, voitaisiinko tunnustaminen ainakin yksinkertaisimmissa tilanteissa vahvistaa sosiaaliviranomaisen päätöksellä. Tällaisia voisivat olla tilanteet, joissa äiti ja mies asuivat lapsen siittämisen aikaan ja asuvat edelleen yhteisessä taloudessa eikä selvityksen perusteella ole aihetta epäillä, että toinen mies olisi isä. Sosiaaliviranomaisten ratkaistavaksi soveltuvat tapaukset voitaneen määritellä muullakin tavoin, mutta jos päädytään toimivallan jakamiseen, jaon tulisi perustua selkeään kriteeriin, jotta vältytään toimivaltaristiriidoilta.

Onko toimivaltaa syytä hajauttaa? Lastenvalvojien piirissä toimivallan jakaminen ei saanut kannatusta. Voidaanko päätösvalta delegoida lastenvalvojalle? Tärkeää on, että on selkeät kriteerit. Pääsääntöisesti maistraatti vahvistaa isyyden hyvin nopeasti eikä se, että maistraatti vahvistaa isyyden, juurikaan viivästytä isyyden vahvistamista. 

s. 19

Tunnustamisen hyväksyminen siirrettiin maistraateille käräjäoikeuksista vuonna 2002.
Uuden lain valmistelun yhteydessä olisi tarpeen arvioida, onko tämä ratkaisu ollut onnistunut.
Erityisesti olisi arvioitava sitä, ovatko tunnustamisten hyväksymistehtävä ja maistraatin tehtävä väestötietojärjestelmän ylläpitäjänä luontevasti yhteen sovitettavissa. Pyrittäessä toteuttamaan lapsen etua on yleensä perusteltua, että isyyskysymys selvitetään ja isyys vahvistetaan, vaikka ei olekaan luotettavaa selvitystä siitä, että mies on ilmoittanut viranomaisille saman nimen, jota hänestä käytetään alkuperävaltiossaan. Väestötietojärjestelmän luotettavuuden kannalta tekaistun nimen kirjaaminen järjestelmään voi kuitenkin olla ongelmallista. Tällöin syntyy kysymys siitä, kykeneekö tunnustamisen hyväksymistä harkitseva viranomainen harkitsemaan asiaa ennen muuta lapsen edun kannalta, jos hän samalla vastaa väestötietojen luotettavuudesta.

Tämä on ongelma ja työllistää lastenvalvojia ja muitakin viranomaisia. Pitäisi selvittää, voisiko joku muu hallintoviranomainen kuin maistraatti vahvistaa isyyden. 

s. 20

Olisi perusteltua hyväksyä se, että tunnustamislausuma voitaisiin antaa jo
ennen lapsen syntymää.

Käytännön työssä ei ole nähty tähän tarvetta. Tällaisen menettelyn tulisi olla poikkeus ja selkeästi säädetty, milloin tämä tulee kysymykseen. Muuten esitetty lisää käyntejä lastenvalvojalla ja kuormittaa jo ennestään ruuhkaista palvelua.

s. 20
Olisi selvitettävä, voidaanko kokonaan tai osittain luopua rajauksesta, jonka
mukaan isyyttä ei voida tunnustaa enää lapsen kuoleman jälkeen.

Lastenvalvojien mukaan tämä asia on selvitettävä. Vantaalla on vuosittain muutamia tapauksia, joissa lapsi on heti syntymän jälkeen kriittisessä tilassa ja ennuste on huono. Tällöin on kiire hoitaa isyyden tunnustaminen ja vahvistaminen ennen lapsen menehtymistä ja aiheuttaa vanhemmille turhaa stressiä muutenkin vaikeassa tilanteessa. Vanhemmille hyvin tärkeä tunneasia, että lapsi on heidän yhteinen lapsensa. Pitää olla lyhyt määräaika lapsen syntymän jälkeen. 

Isyyden vahvistaminen tuomioistuimen päätöksellä

s. 22

Nykyinen miehen kanneoikeuden rajoitus, jonka mukaan mies voi nostaa isyyden vahvistamiskanteen vasta ja ainoastaan, jos maistraatti on tietyillä perusteilla hylännyt miehen suorittaman tunnustamisen, on liian tiukka. Miehellä tulisi olla pääsy tuomioistuimeen, jos äiti ei suostu myötävaikuttamaan siihen, että DNA-tutkimus isyyskysymyksen selvittämiseksi toimitetaan.

Tämä on kannatettava uudistus.

s.23 

Olisi selvitettävä, voitaisiinko isyys, jos mies on kuollut ennen lapsen syntymää,
vahvistaa tietyissä riidattomissa tilanteissa muullakin tavoin kuin miehen oikeudenomistajia vastaan nostettavalla kanteella.

Tätä uudistusta kannatetaan. Vahvistajan tulisi kuitenkin olla maistraatti tai muu hallintoviranomainen. 

s. 23-24
Oikeusgeneettisten isyystutkimusten kehittymisen vuoksi on tarvetta arvioida
uudelleen säännöksiä, jotka koskevat isyyden vahvistamiseksi tarvittavaa
näyttöä.

Tätä pidetään tärkeänä uudistuksena. 

Isyyden riitauttaminen

s. 28-30
Kuitenkin olisi harkittava sitä, että mies, joka katsoo olevansa lapsen oikea isä, voisi poikkeustapauksissa nostaa kanteen aviomiehen isyyden kumoamiseksi. Miehelle voitaisiin antaa kanneoikeus silloin, kun mies on elänyt yhdessä lapsen ja tämän äidin kanssa lapsen syntyessä ja sen jälkeen siten, että lapsen ja miehen välille on muodostunut perheside. Kanneoikeuden
edellytyksenä olisi lisäksi, että äidin aviomies ei ole vastaavin tavoin elänyt yhdessä äidin ja lapsen kanssa mainittuna ajankohtana.

Lastenvalvojat eivät kannattaneet monestakaan syystä sitä, että kanneoikeus olisi miehen asemasta lastenvalvojalla, mitä on esitetty sivulla 28 kappaleessa 4. Tämä lastenvalvojien kohdalla lisäisi työmäärää ja vastuuta. 

s. 35

Ajatus, että tuomioistuin joutuisi yksittäistapauksissa punnitsemaan oikeusvarmuusintressiä ja lapsen intressiä toisiinsa vasten, vaikuttaa ongelmalliselta. Oikeusvarmuus heikentyy merkittävästi jo siitä, että kanneoikeus palautetaan lakiin sen jälkeen, kun se on jo 30 vuoden ajan ollut vanhentunut. Ei voida sanoa, paljonko oikeusvarmuus heikkenee lisää sen vuoksi, että tuomioistuin uutta säännöstä soveltaen tutkii isyyden yksittäistapauksessa. Näiden vaikeuksien vuoksi näyttäisi perustellulta, ettei mainittujen intressien punnintaa jätettäisi vapaasti suoritettavaksi, vaan laissa lueteltaisiin ne tilanteet, joissa lapsen intressi nostaa kanne määräajan umpeuduttua on niin suuri, että yleisen oikeusvarmuuden heikentyminen sen seurauksena on hyväksyttävissä.

Tästä lastenvalvojat olivat samaa mieltä.

Äitiyteen liittyvät kysymykset

s. 36-37

Isyyslain uudistamishanketta käynnistettäessä olisi perusteltua ottaa kantaa myös siihen, onko äitiyden määräytymistä koskevat perussäännökset syytä ottaa lakiin. Myönteisessä tapauksessa niiden valmistelu olisi tarkoituksenmukaista toteuttaa isyyslain uudistamishankkeen yhteydessä.

Jos äitiyttä koskevia kysymyksiä säännellään, se voitaisiin parhaiten toteuttaa niin, että säädetään vanhemmuutta koskeva laki, joka kattaa sekä äitiyttä että isyyttä koskevat kysymykset.

Tämä olisi hyvä.  Elatusvastuu myös samaa sukupuolta oleville vanhemmille. 

s. 38

Laadittavan lainsäädännön toimeenpanovaiheessa olisi selvitettävä, onko lomakkeiden vahvistamismenettely edelleen tarpeellinen ja miten lomakkeiden saatavuus ja ajantasaisuus parhaiten turvataan.

Ainakin sähköiset lomakkeet olisi hyväksyttävä, myös oikeusgeneettisen isyystutkimuksen lähetelomakkeet. 

VANTAAN SOSIAALI- JA TERVEYDENHUOLLON TOIMIALA

Lastensuojelun avopalvelujen päällikkö Jaana Vilpas