ULKOASIAINMINISTERIÖ
Kansalaispalvelut
KPA-10 Katariina Torkkeli

LAUSUNTO

16.01.2014

HEL7M0650-3

Oikeusministeriö
Lainvalmisteluosasto
Yksityisoikeuden yksikkö

Viite
Oikeusministeriön lausuntopyyntö 12.11.2013, OM 1/41/2011

Asia
Ulkoasiainministeriön lausunto isyyslain uudistamista koskevasta työryhmämietinnöstä

Oikeusministeriö on pyytänyt ulkoasiainministeriöltä lausuntoa mietinnöstä isyyslainsäädännön uudistamiseksi (OM:n mietintöjä ja lausuntoja 56/2013). Oikeusministeriö on lausuntopyynnössään pyytänyt ulkoasiainministeriötä esittämään perustellun näkemyksensä isyyslain uudistamistyöryhmän ehdotuksista ja niiden vaikutuksista toimialallaan. Ulkoasiainministeriö lausuu mietinnöstä siltä osin kuin se kuuluu ministeriön toimivaltaan konsulipalvelulain (498/1999) ja isyyslain (700/1975) nojalla.
Ulkoasiainministeriö katsoo, että työryhmän mietinnössä on onnistuttu ottamaan huomioon isyyslain säätämisen jälkeen tapahtunut kehitys monilta osin. Ulkoasiainministeriö pitää kuitenkin perusteltuna työryhmän valintaa säilyttää isyysolettama äidin avioliittoon perustuvana.
Tunnustamisen välittömyysperiaate
Mietinnössä todetaan, että isyyden tunnustaminen on korostetusti henkilökohtainen oikeustoimi eli tunnustamislausumaa annettaessa noudatetaan välittömyysperiaatetta. Isyyden tunnustamislausuman voi antaa Suomen edustustoissa toimivalle virkamiehelle, jolla on oikeus hoitaa julkisen notaarin tehtäviä. Ulkoasiainministeriö on lausunnossaan (HEL7837-26) todennut, että välittömyysperiaate tulisi säilyttää isyyden tunnustamisen pääperiaatteena, mutta on ehdottanut, että tietyissä yksittäistapauksissa viranomaisen olisi mahdollista hyväksyä isyyden tunnustaminen välittömyysperiaatteesta poiketen. Tällöin viranomainen voisi hyväksyä tunnustamislausuman, vaikka sitä ei olisi annettu ko. viranomaisen edessä, kun viranomainen olisi vakuuttunut, että isyyden tunnustaminen vastaa aineellista totuutta.
Mietinnössä ehdotetaan, että 15 §:n tarkoittama lapsen syntymän jälkeen annettava tunnustamislausuma voitaisiin tietyissä tilanteissa antaa myös vieraan valtion viranomaisen tai toimielimen edessä. Näin hyödynnettäisiin elatusapujen kansainvälistä perintää koskevissa kansainvälisissä instrumenteissa (neuvoston asetus (EY) N:o 4/2009 ja yleissopimus lasten ja muiden perheenjäsenten elatusavun kansainvälisestä perinnästä) perustettua keskusviranomaisverkostoa. Näiden 15 §:n 3 momentissa mainittujen instrumenttien mukaan järjestelyjen osapuolena oleva valtio on velvollinen nimeämään keskusviranomaisen suorittamaan instrumenteissa määrättyjä tehtäviä. Kuten mietinnössä todetaan, instrumenttien luettelemiin tehtäviin kuuluu velvollisuus avustaa vanhemmuuden vahvistamisessa, kun se on tarpeen elatusavun perimiseksi (neuvoston asetuksen 51 artikla ja yleissopimuksen 6 artikla). Esimerkiksi yleissopimuksen 5 artiklan mukaan keskusviranomaisten on tehtävä keskenään yhteistyötä ja edistettävä valtioidensa toimivaltaisten viranomaisten välistä yhteistyötä yleissopimuksen tarkoitusten toteuttamiseksi.
Ehdotettu muutos laajentaisi siis tunnustamislausuman vastaanottamiseen oikeutettujen piiriä. Lisäksi mietinnössä on ehdotettu, että oikeusgeneettisestä isyystutkimuksesta annetun lain tarkoittamaa näytteenottoa voisivat valvoa myös uuden isyyslain 15.3 §:ssä tarkoitetut keskusviranomaiset (ehdotus 13 § 378/2005 muutokseksi). Keskusviranomaiset olisivat mietinnön mukaan velvollisia näihin toimiin vain silloin, kun toimet olisivat tarpeen elatusavun perimiseksi. Tämä ei käy kuitenkaan lakiehdotuksen tekstistä nimenomaisesti ilmi.
Ulkoasiainministeriö kiittelee mietinnössä valittua linjaa ja sitä, että edustustoverkostossa tapahtuvat muutokset on näin otettu huomioon. Tunnustamislausuman antaminen ulkomailla voi nykyiselläänkin olla varsin hankalaa. Pitkät välimatkat ja matkanteosta aiheutuvat kustannukset saattavat jopa estää isyyden tunnustamisen tietyissä tilanteissa. Ulkoasiainministeriö ei kuitenkaan pidä ehdotusta täysin ongelmattomana. Keskusviranomaisten mahdollisuudet käytännössä toteuttaa näitä tehtäviä vaihtelevat maittain. Mietinnössä todetaankin, että valtioiden tulkinnat instrumentteihin perustuvista velvollisuuksista eroavat toisistaan samoin kuin keskusviranomaisten käytettävissä olevat voimavarat.  Asiassa olisi hyödyllistä viranomaisyhteistyössä selvittää näitä käytännön kysymyksiä, ongelmatilanteita sekä vaihtoehtoisia ratkaisuja.
Tunnustamisen voimaansaattaminen; tunnustamislausuman antajan henkilöllisyys
Ulkoasiainministeriö pitää tärkeänä, että isyyden tunnustamislausuman antajan henkilöllisyys selvitettäisiin mahdollisimman luotettavasti virallisella henkilöllisyystodistuksella. Mietinnön ehdottaman uuden isyyslain 55 §:n mukaan henkilöllisyyden todentamisesta tunnustamislausumaa, hyväksymistä tai kuulemista vastaanotettaessa tullaan säätämään tarkemmin valtioneuvoston asetuksella (nykyisin esim. asetus isyyden vahvistamisesta ja kumoamisesta sekä lapsen elatuksesta 673/1976 6 §). Ulkoasiainministeriö toivoo, että uutta valtioneuvoston asetusta luonnosteltaessa kiinnitetään huomiota siihen, että tunnustamislausuman antajan henkilöllisyys selvitettäisiin riittävän luotettavalla tavalla väärinkäytösten estämiseksi, erityisesti isyyden vahvistaminen laittoman maahantulon järjestämiseksi. Tämä olisi myös lapsen edun mukaista.
Äitiyteen liittyvät kysymykset
Työryhmämietinnössä on ehdotettu, että äitiyttä koskevat säännökset tulisivat joko omaan sitä koskevaan lakiinsa tai että isyyslakiin luotaisiin erillinen äitiyttä koskeva luku. Työryhmässä on lisäksi päädytty yleisen äitiyden määritelmän kannalle, sen sijaan että äitiys määriteltäisiin vain hedelmöityshoitotilanteita varten. Oikeusministeriö on kuitenkin kesällä 2013 päättänyt, ettei ministeriö tällä hallituskaudella ryhdy valmistelemaan sijaissynnytystä koskevaa lainsäädäntöä Suomessa. Oikeusministeriö on myös katsonut, että sijaissynnytyskysymystä koskevan materiaalisen lainsäädännön viivästyminen puoltaa puolestaan sitä, että myös äitiyttä koskevien kansainvälisen yksityisoikeuden alaan kuuluvien säännösten valmistelua lykätään myöhemmäksi. Mietinnössä todetaan, että ongelmatapauksissa, kuten esimerkiksi äitiyden vahvistamista koskevissa kanteissa, toimitaan yleisten periaatteiden nojalla. Viitaten ministeriön aiempaan lausuntoon (HEL7837-26) ulkoasiainministeriö katsoo perustelluksi, että äitiyden määräytymistä koskevat perussäännökset kirjattaisiin kansalliseen lakiin.

Kansalaispalvelupäällikkö		Lauri Aaltonen

Yksikön päällikkö		Teemu Turunen

Liitteet	-

     

Erillinen sivu elektronisen version käsittelyyn:

Kansalaispalvelut | |
KPA-10 | Katariina Torkkeli |

Asiasanat | KONSULIPALVELUT, PERHE- JA PERINTÖOIKEUDELLISET ASIAT
Hoitaa | KPA-10
Hoitaa UE |
Koordinoi |
Tiedoksi | KPA-01; KPA-20
Laatija jakanut |