Lausunto		1 ( 9)	

	15.8.2010	OM 7/043/2010	

Valtiovarainministeriölle

Viite: VM 114:04/2006

VY työasemaratkaisu - esitutkimushankkeen lausunto

Valtionvarainministeriö on pyytänyt 8.6.2010 oikeusministeriöltä lausuntoa valtion yhteisen työasemaratkaisun ja käyttäjätuen esiselvitysraporttiin. Esiselvityksen tavoitteena on ollut tuottaa realistinen ja perusteltu ehdotus ratkaisumallista, jolla työasemapalvelut voitaisiin valtionhallinnossa järjestää ja toteuttaa. 

Valtiovarainministeriö on pyytänyt kiinnittämään lausunnoissa huomiota tietoteknisen ratkaisun ohella ajatuksiin käyttäjätuen organisoinnista, henkilöstövaikutuksista sekä palveluun liityttäessä tarvittavasta teknisestä sovittautumistyöstä. Lisäksi lausunnoissa toivotaan alustavaa arviota ajankohdasta, jolloin valtion yhteisen työasematuen piiriin siirtyminen hallinnonalan virastoissa olisi ajankohtaista.

Oikeusministeriön lausunto on seuraavassa järjestetty lausuntopyynnön mukaisiin kohtiin. Kunkin kohdan alkuun on koottu yhteenvetona esiselvityksen avainkohdat, jonka jälkeen esitetään oikeusministeriön näkemys kyseiseen kohtaan. 

1	Esiselvitysraportin lähtökohdat, nykytilannearvio, tavoitteet ja pääehdotukset

Hankkeen asettamispäätöksen VM 114:04/2006 mukainen lähtökohta esiselvitykselle on määrätty seuraavasti: 

Valtioneuvoston periaatepäätöksen (15.6.2006) mukaisesti perustietotekniikkapalveluiden määrittäminen, hankinta, ohjaus ja laadunvalvonta tuotetaan valtion hallinnon sisällä keskitetysti ja ne hankitaan pääsääntöisesti kaupallisilta markkinoilta tai erityissyistä hallinnon sisäisiltä toimijoilta. Yhtenäisen työasemaympäristön tukemiseen valtion hallinnolla on tavoitetilassa keskitetty HelpDesk-toiminto, jossa tarvittava lähituki on hajautettu, mutta keskitetysti johdettu. 

Esiselvitysraportin mukainen valtion yhteinen työasemapalvelu sisältää seuraavan kokonaisuuden: 

 –  työasemaympäristön sisältäen työasemateknologian perusohjelmistoi neen ml. laitteet ja niihin liittyvät elinkaaripalvelut, käyttöjärjestelmätason ohjelmistot, tietoturvaohjelmistot sekä toimisto-ohjelmistot,
 – ohjelmistokokonaisuuden ja virtualisointialustan hallinnan sisältäen muutoksenhallinnan ja julkaisunhallinnan perusperiaatteet, 
 – käyttäjätuen sekä
 – työasemapalveluiden suunnittelun ja johtamisen palvelunhallintakokonaisuuden.

Valtionhallinnon oman työpanoksen työasemapalveluihin arvioidaan raportissa olevan nykyisin yli 1100 henkilötyövuotta vuodessa, josta käyttäjätukeen käytetään 700 htv. Tämän lisäksi markkinoilta ostetaan työasemien tukipalveluita vuosittain noin 250-300 htv. Työasemapalvelujen nykyisiksi kokonaiskustannuksiksi on raportissa arvioitu 124 miljoonaa euroa (työasemaa kohden laskettuna 1300 euroa/v).

Valtion yhteisellä työasemaratkaisulla  tavoitellaan valtion työasemapalvelujen järjestämisessä ja toteuttamisessa laadukkaan käyttäjäkokemuksen ohella sekä suoria että välillisiä kustannussäästöjä: 

 – Välillisiä kustannussäästöjä saadaan raportin mukaan työasemaympäristön vakioimisella, jolloin virastojen henkilökunnan arkityö sujuu vähemmin tietoteknisin ongelmin, kun työasemaratkaisu on ammattimaisesti ja laadukkaasti tuotettu. 

 – Suoria kustannussäästöjä saavutetaan raportin mukaan sekä suurempien hankintavolyymien ja tehostuneiden prosessien kautta että tarvittavan käyttäjätukityön määrän vähetessä.

Raportin yhteenvedon mukaan palvelun kehittämisessä huomioidaan käyttäjien tarpeet ja helppokäyttöisyys, ja erityistä huomiota kiinnitetään virastojen ja laitosten sovellusympäristöjen asettamiin vaatimuksiin. Vanhempien sovellusten sovittaminen yhteiseen työasemaratkaisuun voi niissä käytetyistä teknologioista riippuen vaatia huomattaviakin sovitustyöpanoksia, jotka arvioidaan tapauskohtaisesti.

Raportissa ehdotetaan, että loppukäyttäjien tuki organisoidaan palveluun liittyneissä virastoissa uudelleen. Perustietotekniikan työasemapalvelut suunnitellaan ja toteutetaan keskitetysti järjestettynä, yhteisenä ja integroituna kokonaisuutena,  joka hankitaan VIP:n lähtökohtien mukaisesti markkinoilta, jolloin henkilöstöä virastoissa voidaan vapauttaa muihin tehtäviin. 

Raportin tulosten mukaan siirtymällä valtionhallinnossa nykyisestä mallista keskitettyyn työasemapalvelumalliin arvioidaan säästettävän valtionhallinnon tasolla 24 miljoonaa euroa vuodessa. Raportin kustannusvertailussa tukihenkilöstön määrälle valtionhallinnon kokoisessa, hyvin hallitussa työasemaympäristössä on arvioitu noin 400-500 henkilötyövuoden verran vuodessa. Työasemaa kohden arvioitu kokonaiskustannus on raportin kustannusanalyysin vertailuryhmissä noin 950 – 1150 euroa/v. Valtionhallinnon työasemapalvelut on siis raportin mukaan toteutettu selvästi kalliimmin kuin kustannusanalyysin vertailuaineistossa. 

Raportin johtopäätöksenä esitetään, että Valtion IT-palvelukeskus VIP ryhtyisi valmistelemaan valtion yhteisen työasemapalvelun hankintaa siten, että työasemapalvelu olisi käytettävissä VIP:in tarjoamana palveluna vuoden 2011 loppuun mennessä.

1.1	Oikeusministeriön näkemys

Yleisenä johtopäätöksenä voidaan todeta, että esiselvityksen lähtökohta ja itse asiassa sen tuottama lopputulos on jo tiukasti paalutettu selvityksen lähtökohdissa, jotka perustuvat valtioneuvoston 15.6.2006  tekemään periaatepäätökseen. Esiselvityksen tulokset noudattavat em. tehtäväksiannon asettamaa työasemaratkaisua. 

Oikeusministeriön näkemyksen mukaan keskeinen johtopäätös esiselvityksestä on, että selvityksen jälkeen on tarpeen suorittaa seuraavaksi selvityksen kuvaaman ratkaisun testaus (pilotointi). Testaus on tarpeen tehdä ennen selvityksessä kuvatun ratkaisun hankinnan käynnistämistä. Selvityksen kuvaamassa ratkaisussa on useita epävarmoja kokonaisuuksia, jotka voidaan tarkentaa ja joista voidaan saada realistisemmat tiedot testauksen kautta. 

Epävarmat kokonaisuudet liittyvät esimerkiksi rajauksiin, kustannuksiin ja työasemapalveluiden hallinnan prosesseihin. Työasemapalvelujen rajauksista todetaan sivulla 10, että kohdealueesta on rajattu pois tulostuspalveluihin liittyvien ratkaisujen tarkempi arviointi. Edelleen sivulla 11 rajataan selvityksestä pois sähköpostipalvelut, koska  ne kuuluvat valtion yhteisen viestintäratkaisun kohdealaan. Esiselvitysraportissa keskustellaan lähiverkon ylläpidosta, mutta ei oteta selkeästi kantaa siihen, kuuluuko lähiverkon ylläpito työasemapalveluihin. Kaikki rajauksissa pois suljetut toiminnot on kuitenkin käytännön palvelussa hoidettava, ja testauksen avulla olisi saatavissa selville rajausten seuraukset. Esiselvityksen kustannuksissa on tarkasteltu vain jatkuvia kustannuksia lähinnä siinä vaiheessa, kun keskitettyyn palveluun on jo siirrytty. Kustannuksissa ei ole arvioitu lainkaan palveluun siirtymisen kustannuksia, jotka jäävät palvelua käyttävien virastojen rahoitettaviksi. Myöskään VIP:in omia kustannuksia palvelujen tuottamisessa ei ole arvioitu. Näistä puuttuvista kustannuksista olisi saatavissa realistisia tietoja testauksen avulla. Työasemapalveluja käyttävissä virastoissa tarvitaan uudessa palvelumallissa prosessi, jolla hallitaan tukipyyntöjen kokonaisuuden hoitaminen mukaan lukien laite- ja ohjelmistotoimittajien palvelujärjestelmät. Tästä prosessista olisi saatavissa testauksessa käytännön tasolle menevää tietoa ja kuvaus, joka esiselvityksestä nyt puuttuu.

2	Tietotekninen ratkaisu

Esiselvityksessä viitataan sivulla 25 alan kaupallisten toimijoiden tekninen näkemykseen, jonka mukaan työasemaratkaisuissa tullaan todennäköisesti muutaman seuraavan vuoden aikana siirtymään virtualisoituihin malleihin. Sen mukaisesti esiselvityksen näkemys sivuilla 29-31 on, että nykyisestä perinteisestä työasemapalvelusta (PTAP) siirrytään vuosikymmenen puoliväliin mennessä vaiheittain kohti virtualisoitua työasemapalvelua (VTAP):

 – PTAP-mallissa henkilökohtainen prosessointi (tietojenkäsittely) tapahtuu henkilökohtaisessa työasemassa. Työasemaympäristö perustuu PTAP-vaiheessa huolellisesti vakioituun ympäristöön. Vakioidussa ympäristössä ne osat kokonaisuudesta, jotka eivät muutu tiheään vakioidaan ja ne osat, joiden muutostarve on suurempi jätetään suunnitellun muutoshallinnan varaan, jossa yhteisen pohjavakion päälle voidaan ns. hierarkkisen vakiointimallin mukaisesti määrittää asiakas- ja roolikohtaisia ohjelmistoprofiileja. 

 – VTAP-mallissa henkilökohtainen prosessointi tapahtuu palvelinlaitteistossa, josta henkilökohtaiseen päätelaitteeseen siirretään lähinnä vain työasemaympäristön työpöydän kuva. Virtualisoitun työasemapalvelun keskeisimmät haasteet liittyvät tietoliikennekapasiteetin riittävyyteen, sovellusten virtualisoituvuuteen sekä erityisesti liikkuvien työntekijöiden palvelun tarpeisiin.

Sivuilla 38-40 kuvataan työasemaympäristön vakiointia. Kuvauksen mukaan työasemien perusvakiot laaditaan malli- ja käyttöroolikohtaisesti. Perusvakiota hallinnoidaan VIP:ssa. Vakiot ja ohjelmistoprofiilit tulee pystyä ratkaisussa asentamaan ja jakelemaan keskitetysti ohjelmallisesti. Lisävakioita hallinnoi VIP yhdessä asiakasorganisaatioiden kanssa, mutta sovittautumisen vakioon tekee asiakasorganisaatio. Erityisiä alustavaatimuksia edellyttävät sovellukset voidaan suorittaa virtualisointialustalla, jonka VIP tuotteistaa osaksi työasemapalvelua. VIP:n kanssa yhteisesti määritetyt vakioalustat siirretään VTAP-vaiheessa virtuaalisten työasemien alustoiksi. Valtion IT-palvelukeskus testaa ja dokumentoi yhdessä palveluntuottajien kanssa valtion yhteisen vakion. Työasemaympäristön vakion ylläpito sisältää substanssisovellusten uusien versioiden ja varusohjelmistojen keskeisten päivitysten siirtämisen työasemavakioon sekä tämän vakion testauksen. Työasemavakion versiointi- ja muutoshallintasuunnitelmat tehdään yhdessä asiakkaiden kanssa.

Esiselvityksen mukaan sivulla 49 valtion yhteisten palveluiden tuottamiseen tarvitaan hakemistoratkaisu, josta saadaan yhteisiin palveluihin liittyvät tiedot, käyttövaltuudet sekä parametrit palvelutuotannon käyttöön. Käytännössä koko valtion laajuinen hakemistoratkaisu rakentunee yhteisestä osasta ja virastokohtaisista osista. Ratkaisun suunnittelun yhteydessä täsmennetään, miten keskitetty käyttövaltuuksien ja pääsynhallinta toteutetaan siten, että se palvelisi työasemapalvelua mahdollisimman joustavasti, esimerkiksi VIRTU-luottamusverkostoa hyödyntäen.

Toimisto-ohjelmavaihtoehdoista todetaan sivulla 50, että valtion IT-palvelukeskus tuotteistaa valtion organisaatioiden käyttöön kaksi toimisto-ohjelmistovaihtoehtoa siten, että toinen näistä vaihtoehdoista on kaupalliseen tarjontaan perustuva ja toinen avoimeen lähdekoodiin perustuva. Tuotteistus sisältää sekä ohjelmistoversioiden hallinnan että tarvittavan tuen, koulutuksen ja opastuksen sekä mahdollisesti keskitetyn kanavan ohjelmiston kehittäjäyhteisöön. Asiakasorganisaatiot voivat itse valita kumpaa toimisto-ohjelmistovaihtoehdoista ryhtyvät toiminnassaan käyttämään. Esiselvitys linjaa, että valtion yhteisten sovellusten tulee tukea tuotteistettuja ohjelmistovaihtoehtoja. 

2.1	Oikeusministeriön näkemys

Esiselvityksen mukainen perusratkaisu, vakioitu työasemamalli ja sen mukainen työasemapalvelu PTAP, on oikeusministeriön näkemyksen mukainen ja myös sen mukainen ratkaisu, jonka kehittäminen on oikeusministeriössä ja sen hallinnonalalla jo tällä hetkellä varsin pitkällä. 

VIP:in tarjoama PTAP-työasemapalvelu tulee integroida yhteen sekä valtionhallinnon yhteisiin järjestelmiin että hallinnonalan virastojen omiin järjestelmiin, joita on toteutettu hyvin erilaisilla teknisillä ratkaisuilla. Tästä teknisesti haastavasta kokonaisuudesta olisi saatavissa käytännön tietoja ja ratkaisumalleja oikeusministeriön jo aikaisemmin esittämän testauksen avulla. 

Esiselvityksessä oleva linjaus siitä, että valtion yhteisten sovellusten tulee tukea tuotteistettuja ohjelmistovaihtoehtoja, on oikeusministeriön näkemyksen mukaan tarpeellinen ja jopa välttämätön, jotta virastot eivät ajaudu tarpeettomaan ohjelmistokirjavuuteen yhteisten järjestelmien ratkaisujen vaatimusten takia. 

Tietoteknisen ratkaisun mahdollisia riskejä ovat erityisesti hakemistoratkaisu ja tietoturva. Hakemistoratkaisun suunnittelu on jätetty selvityksessä myöhemmin selvitettäviin kokonaisuuksiin. Selvityksessä ehdotettu keskitetty työasemapalveluiden ratkaisu on tietomurtojen kannalta mahdollisimman houkutteleva ja siten merkittävä tietoturvariski verrattuna nykyisiin erillisiin ratkaisuihin. Testauksen avulla olisi saatavissa etukäteen käytännön ratkaisumalleja tietoturvariskien hallintaan ja myös hakemistoratkaisun toteuttamisen mahdollisiin kipupisteisiin. 

3	Käyttäjätuen organisointi

Esiselvityksen mukaan (sivu 6) virastojen esittämissä tarpeissa korostuvat loppukäyttäjän näkökulmasta sujuva palvelu sekä virastojen ja laitosten erityispiirteiden huomioinnin tarve. Yksittäiset valtion hallinnon toimijat eivät näe esiselvityksen mukaan työasemapalveluidensa olevan kriisissä, vaikka valtionhallinnon tasolla palvelutuotanto onkin kalliisti organisoitu.

Esiselvityksessä tehdyn markkinaselvityksen mukaan kaupallisten toimijoiden suosituksia työasemapalveluihin ovat mm. seuraavat (s. 25): 

 – Käyttäjätuki tulee toteuttaa yhdellä palvelupisteellä (SPOC), josta käyttäjä voi saada avun kaikkiin palvelupyyntöihinsä.
 – Koko valtionhallinnon työasemapalvelulla tulee olla yksi päävastuullinen osapuoli.
 – Käyttäjätietohakemistojen ylläpitoon suositellaan vain yhtä palveluntuottajaa.

Esiselvitys linjaa sivulla 34, että organisaatiot vastaavat oman henkilöstönsä järjestelyistä käyttäjätuen uudelleenorganisoinnin yhteydessä. 

Käyttäjätuen tavoitetilan ratkaisun kuvauksessa sivuilla 45-47 käyttäjätukipalvelu sisältää koko valtionhallinnon keskitetyn käyttäjätuen – yhden palvelupisteen, HelpDeskin (puhelinnumeron ja itsepalveluvälineen) – avustamaan käyttäjien kaikissa ICT-tarpeissa. Kaikki tukityöpyynnöt kanavoidaan palvelupisteen kautta, myös tukipyynnöt viraston sovelluksille tai lähituelle. Substanssisovelluksia koskevien tilanteiden selvittäminen ohjataan palvelupisteestä sovelluksen pääkäyttäjille tai sovelluksen omaan tukipisteeseen. Palvelupiste pyrkii tavoitteellisesti ottamaan neuvontapalvelunsa piiriin myös laajimmin käytettyjen substanssisovellusten perusneuvonnan. Kaikki muutoksia työasemaan edellyttävät tehtävät toteutetaan pääsääntöisesti etävälinein palvelupisteen kautta. Mikäli palvelupyynnön ratkaiseminen edellyttää käyntiä paikan päällä työaseman luona, palvelupiste ohjaa lähitukihenkilön paikalle. Käyttäjätuessa hyödynnetään valtion yhteistä palvelupyyntöjen hallintajärjestelmää. Se on VIPin omaisuutta ja säilyy palvelutuottajien mahdollisista vaihdoksista huolimatta.

Valtion yhteisen työasemapalvelun tuottamisresurssit voidaan toteuttaa ja roolittaa usealla tavalla palvelun siirtyessä VIPin tuottamaksi. Raportissa esitetään viisi eri mahdollisuutta, joista lähinnä seuraavaa kahta pidetään esiselvityksen lähtökohtien mukaan mahdollisina: 

 – Malli 3: VIP ei tuota operatiivisesti palvelua, ja henkilöstöä siirtyy ulkoisen palveluntuottajan palvelukseen. Selvityksen mukaan tämä malli on vastuiden ja ohjauksen kannalta varsin selkeä. VIP tarjoaa palvelut asiakkaille ja tuottajana toimii ulkoinen toimittaja. Palvelutasovastuut ja sanktiointi voidaan tässä mallissa määrittää kohtuullisen hyvin. Mallin haasteena selvityksessä todetaan, että valtionhallinnon palveluksessa olevat asiantuntijat saattavat karsastavat siirtymistä yksityiselle palveluntuottajalle. Paikallisnäkökulmasta ympäristön tuntemus ja tätä kautta palvelutaso voivat laskea, mikäli tukihenkilöt vaihtuvat.

 – Malli 4: Henkilökuntaa siirretään jonkin verran VIP:n palvelukseen, ja VIP tuottaa osan operatiivisesta palvelusta itse. Mallissa erityisesti lähituki olisi suurelta osin valtion henkilökuntaa, mutta joillain alueilla painopiste voi olla toimittajan henkilökunnassa. Lähituki toimisi toimittajan työnjohdon alla. Tämän mallin haasteena ovat selvityksen mukaan korkeat ohjauskustannukset sekä kouluttautumisen suuri tarve. Vastuunjako palvelupyyntöjen hallinnassa ja etätuessa voi olla hankala ratkaista, koska osa resursseista on VIP:n suorassa ohjauksessa ja osa ulkoisen palveluntuottajan. Myös palvelutasovastuut on tässä mallissa sovittava erityisen huolellisesti.

Työasematuen organisoinnissa sivulla 56 vastuu työasemaratkaisun toimivuudesta siirtyy Valtion IT -palvelukeskukselle ja VIP toimii asiakkaille kokonaisvastuullisena palveluntuottajana. VIP ohjaa työasemapalvelun tuottajaa. Valtion yhteisestä työasemapalvelusta laaditaan palvelukuvaus, joka liitetään asiakkaiden ja VIP:n väliseen palvelusopimukseen. VIP:n palvelua ohjataan kokonaisuudessaan asiakasyhteistyöryhmästä VIP:n yleisten käytäntöjen mukaisesti. Palvelun kehittämisen suunnittelua varten perustetaan työasemapalvelun kehittämisryhmä. 

3.1	Oikeusministeriön näkemys

Esiselvityksessä ehdotetuista työasemapalvelujen tuottamisen malleista sekä malli 3 että malli 4 ovat oikeusministeriön näkemyksen mukaan yhtä lailla mahdollisia. Kun työasemapalvelujen ulkopuolisissa toimittajissa kilpailutusten seurauksena tapahtuu vaihdoksia, niin malli 4 varmistaa paremmin palvelujen ja niiden laadun jatkuvuuden ja on siinä mielessä näistä kahdesta turvallisempi vaihtoehto. 

Esiselvityksessä on rajattu valtion IT-strategiaan nojautuen pois se mahdollisuus, että VIP hyödyntäisi hallinnonalojen IT-palvelukeskusten parhaiden käytäntöjen mukaisia palveluja työasemapalveluiden tuottamisessa (sivulla 52 esitetty näkemys, jonka mukaan hallinnonalojen IT-palvelukeskukset eivät tuota jatkossa työasemapalveluita). Oikeusministeriön näkemyksen mukaan tätä linjausta olisi syytä tarkastella vielä hankkeen ohjausryhmässä, koska hankkeen asettamispäätöksen VM 114:04/2006 mukaan palveluja voidaan hankkia erityissyistä myös hallinnon sisäisiltä toimijoilta. 

Työasemapalveluiden organisoinnin käytännön ongelmana on jo edellä kohdassa 1.1 käsitelty VIP:in tuottamien palveluiden rajaus. Kaikki rajausten ulkopuolelle jäävät palvelut on kuitenkin käytännössä hoidettava. Tämän ongelmakohdan vaikutusta työasemapalveluiden organisointiin voitaisiin selvittää edellä kohdassa 1.1 ehdotetun testauksen avulla. Kohdassa 1.1 tuotiin esille myös työasemapalveluja käyttävissä virastoissa tarvittava uuden palvelumallin prosessi, jolla hallitaan tukipyyntöjen kokonaisuuden hoitaminen mukaan lukien laite- ja ohjelmistotoimittajien palvelujärjestelmät. Käyttäjätuen organisoinnissa tarvitaan kuvaus tästä prosessista sekä valtion yhteisen palvelupyyntöjen hallintajärjestelmän integroitumisesta virastojen käytössä oleviin ja mahdollisesti edelleen käyttöön jääviin palvelupyyntöjen hallintajärjestelmiin. 

Esiselvityksessä tuodaan esille itsepalveluvälineen merkitys työasemapalvelujen tuottamisessa. Tämä voi olla käytännössä merkittävä kulttuurimuutos työasemapalvelujen käyttäjille. Myös tätä ehdotusta voitaisiin testauksella tarkentaa ja varmistaa, minkä tyyppiseen käyttöympäristöön itsepalveluväline soveltuu. 

Esiselvityksen mukaisessa työasemapalvelujen organisoinnissa VIP on kokonaisvastuullinen palvelun tuottaja, ja asiakasyhteistyötä hoidetaan asiakasyhteistyöryhmässä ja työasemapalvelujen kehittämisryhmässä. Oikeusministeriön näkemyksen mukaan asiakasyhteistyötä varten tarvitaan myös kahdenkeskinen yhteistyömalli VIP:in ja sen palveluja käyttävän organisaation välille. Kahdenkeskisen yhteistyömallin sisältyminen organisointiin ei ole erikseen esillä esiselvityksessä. 

4	Henkilöstövaikutukset

Selvityksen mukaan (ss. 52-55) kaikissa työasematuen palvelumalleissa valtionhallinnolle työasemapalveluja tuottavien henkilöiden määrä pienenee verrattuna nykyiseen määrään. Selvityksen lähtökohtana on, että työasemaratkaisun myötä vapautuvaa henkilötyötä voitaisiin organisaatioissa suunnata perustietotekniikasta muihin, lähempänä viraston ydintoimintaa oleviin tehtäviin. Esiselvityshankkeen asettamisen taustamuistion mukaan tietohallinnon henkilötyötä pyritään vapauttamaan perustietotekniikkaan liittyvistä tehtävistä toimialaprosessien sähköistämiseen, jonka edelleen todetaan olevan edellytys mm. sähköisen asioinnin ja demokratian hankkeen (SADe) tavoitteiden toteuttamiselle. 

Esiselvityksen mukaan tukiprosessissa nykyisin toimivan 200-300 tukihenkilön tehtävät tulisi voida järjestää uudelleen PTAP-vaiheessa. Kaikki nykyiset tukihenkilöt eivät selvityksen linjausten mukaan voi siirtyä uuteen lähitukiorganisaatioon. Mikäli tukihenkilöt jäävät valtion palvelukseen, tukipalveluntuottaja arvioi tarvitsemansa työntekijämäärän alueittain lähituessa ja maksaa näiden työntekijöiden käytöstä työntekijöiden organisaatiolle. Niiden henkilöiden osalta, jotka eivät siirry lähitukiorganisaatioon, on viraston itsensä päätettävä, miten edetään. Kaikki muutokset työsuhteissa ja työn ohjauskäytännöissä tulee kehittämisprosessin edetessä käydä yhdessä henkilöstön kanssa läpi valtion henkilöstöpoliittisten linjausten ja normaalien YT-käytäntöjen mukaisesti.

4.1	Oikeusministeriön näkemys

Oikeusministeriön näkemyksen mukaan esiselvityksessä arvioidun vapautuvan henkilöstömäärän siirtäminen virastojen ydintoiminnan tehtäviin ja toimialaprosessien sähköistämiseen on erittäin haasteellinen. Tilanteet ovat vahvasti tapauskohtaisia ja vaativat mitä todennäköisimmin merkittäviä koulutuspanostuksia, sillä sähköisten palvelujen kehittäminen vaatii korkeatasoista osaamista. Työasemapalvelujen kokonaishankkeen tulisikin varautua rahoittamaan taloudellisesti siirtymisvaiheen koulutuspanostusta. 

5	Palveluun liittyminen ja tekninen sovittautumistyö 

Sovittautumistyöstä todetaan sivulla  7, että vanhempien sovellusten sovittaminen yhteiseen työasemaratkaisuun voi niissä käytetyistä teknologioista riippuen vaatia huomattavankin sovitustyöpanoksen, jonka arviointi täytyy tehdä tapauskohtaisesti.

Tavoitetilan kuvauksessa sivulla 33 todetaan, että VIP tarjoaa kaikille valtionhallinnon virastoille ja laitoksille yhtenäisesti tuotteistetun työasemapalvelukokonaisuuden. Asiakkaiden erityispiirteet otetaan huomioon etukäteen tuotteistetuilla asiakkaan valittavissa olevilla valinnaisilla palvelukomponenteilla ja ohjelmistoprofiileilla, ei niinkään palvelun räätälöinnillä. Asiakas vastaa itse oman palveluympäristönsä sovittamisesta yhteiseen palveluun. 

Aikataulusta todetaan sivulla 36, että valtion IT -palvelukeskuksen tarjoama perinteisen työasemapalvelun (PTAP) käyttö on mahdollista alustavien suunnitelmien mukaan vuoden 2011 loppupuolelta alkaen. Virtualisoidun työasemapalvelun (VTAP) käyttöönotto tapahtuu 2014-2015 alkaen riippuen teknologian ja kypsän palvelutarjonnan kehittymisestä.

Työasemaratkaisun hankinnan ja käytön suunnitelman mukaan (ss. 42-44) VIP hankkii työasemalaitteet yhteistyössä Hanselin ja Valtiokonttorin kanssa. Käyttöönottoasennuksessa lähituki toimittaa laitteen käyttäjän työpisteeseen ja toimittaa tarvittaessa vanhan laitteen tyhjennettäväksi ja kierrätettäväksi tai tuhottavaksi. Työasemaympäristön päivitykset toteutetaan automaattisesti keskitetysti erillisellä työasemaympäristön hallintatyökalulla. Työasemapalvelun tuottaja kutsuu itsenäisesti laitehuollon paikalle huoltosopimusten puitteissa. VIP veloittaa asiakkailtaan työasemasta kuukausimaksua sekä huolehtii laitteen koko elinkaaresta. Työasemapalvelumaksu sisältää myös vakioon kuuluvat varusohjelmistot. VIP vastaa kattavasta laiterekisteristä ja sen tiedoista. VIP:n palvelu sisältää keskitetyn ohjelmistolisenssien hallinnan. Valtion organisaatioiden hallussa olevat ohjelmistolisenssit siirretään Valtion IT-palvelukeskukselle, jonne perustetaan lisenssienhallintaan erikoistunut tiimi.

5.1	Oikeusministeriön näkemys

VIP:n tarjoamaan palveluun liittyminen on organisaatioille haastavaa IT-palvelujen kokonaisvastuun hallinnassa. VIP tuottaa ehdotetussa mallissa uutena toimijana rajatun osan työasemapalveluista loppuosan jäädessä edelleen muille toimijoille. Kokonaisvastuun näkökulmasta tilanne monimutkaistuu: VIP tulee uutena toimijana mukaan, ja yhtään entistä palvelutoimittajaa ei poistu.  

Esiselvityksen mukaan asiakasorganisaatio vastaa itse oman palveluympäristönsä sovittamisesta yhteiseen palveluun. Tämä sovittautuminen on haastavaa sekä teknisen osaamisen että resurssien (henkilöt, rahoitus) kannalta. Edellä kohdassa 1.1 ehdotettu työasemaratkaisun testaus olisi erittäin tarpeellista, jotta VIP:n palvelun käyttöönottoon varautuva organisaatio saisi realistisen näkemyksen sovittautumisen vaatimuksista. Erityisesti virtualisointitekniikan käyttöönotto sovittautumisessa tarvitsisi ehdotetun ratkaisun testaukseen pohjautuvia tietoja. 

Esiselvityksen mukaan VIP:n palvelu sisältää keskitetyn ohjelmistolisenssien hallinnan, jossa alkuvaiheessa keskitytään työasemaohjelmistolisensseihin (sivu 43). Kustannusanalyysin mukaan (sivu 63) lisenssinhallinnalla ei saada lähivuosina aikaan kustannussäästöjä, vaan lähinnä lisäkustannuksia ja mahdollisesti toiminnallisia hyötyjä lisenssiehtojen monimutkaisuuden hallinnassa. Kun työasemaohjelmistolisenssien lisäksi tarvitaan paljon muitakin lisenssejä, VIP:n palvelun hyöty sitä käyttäville organisaatioille jää kyseenalaiseksi ja vaatii joka tapauksessa rinnakkaisjärjestelmiä ja -resursseja. Kun oikeusministeriössä on käytössä runsaasti veloituksettomia avoimen lähdekoodin työasemaohjelmistoja, joissa lisenssienhallinnan ongelmat ovat vähäisiä kaupallisiin ohjelmistoihin verrattuna, keskitetyn ohjelmalisenssien hallinnan hyöty ehdotetussa mallissa jää hyvin vähäiseksi. 

6	Palveluun liittymisen mahdollinen ajankohta

Esiselvityksen alustavan suunnitelman mukaan (s. 36) Valtion IT -palvelukeskuksen tarjoaman perinteisen työasemapalvelun (PTAP) käyttö on mahdollista vuoden 2011 loppupuolelta alkaen. Virtualisoidun työasemapalvelun (VTAP) käyttöönotto tapahtuu 2014-2015 alkaen riippuen teknologian ja kypsän palvelutarjonnan kehittymisestä.

6.1	Oikeusministeriön näkemys

Esiselvitysraportin yhteydessä tehdyn nykytilanteen analyysin mukaan työasemapalvelujen tuottamisen kustannukset oikeusministeriössä ja sen hallinnonalalla kuuluvat valtionhallinnon edullisimpiin. Paras hyöty aikaisesta käyttöönotosta on organisaatioilla, joiden nykyinen kustannustaso on selvästi esiselvityksen tavoitetasoa korkeampi. Oikeusministeriön näkemyksen mukaan VIP:in keskitetyn työasemapalvelun mahdollisimman aikaisen käyttöönoton hyöty kustannusmielessä on oikeusministeriölle tässä tilanteessa kyseenalainen. 

Oikeusministeriön hallinnonalan vanhimmat sovellusalustat soveltuvat huonosti keskitettyyn PTAP-palveluun niiden teknisistä ratkaisuista johtuen. Kun tietoja PTAP-ratkaisumallin käytännön testauksesta ja sovittautumisen työmääristä ja kustannuksista ei ole vielä saatavilla, esiselvitysraportissa mainittu aikaisin mahdollinen käyttöönottoajankohta vuoden 2011 lopussa ei ole oikeusministeriölle mahdollinen ilman suurta riskinottoa. Vanhojen sovellusalustojen uusimishankkeet ovat käynnissä, ja niiden niiden valmistuttua esiselvityshankkeessa kuvatun VTAP-työasemapalvelun käytön edellytykset paranevat oleellisesti. Oikeusministeriön näkemyksen mukaan VIP:in keskitettyyn työasemapalveluun liittymisen soveliain ajankohta on siinä yhteydessä, kun VIP alkaa VTAP-palvelun levittämisen, joka esiselvityksen mukaan tapahtuu vuonna 2014. 

Tietohallintopäällikkö		Riitta Marttila

Erityisasiantuntija		Martti Karjalainen