VAASAN  HALLINTO-OIKEUS			H00135/11
Korsholmanpuistikko 43
PL 204
65101  VAASA				5.9.2011	
p. 010 36 42611
f. 010 36 42760
s-posti vaasa.hao@oikeus.fi 

Oikeusministeriö
Lainvalmisteluosasto
PL 25

00023  VALTIONEUVOSTO

	Asia

Vaasan hallinto-oikeuden lausunto luonnoksesta hallituksen esitykseksi oikeudenkäynnin viivästymisestä annetun lain ja hallintolainkäyttölain muuttamisesta (lausuntopyyntö OM 8/41/2011)

Yleistä ehdotuksen lähtökohdista

Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen linjausten mukaan kansallisessa lainsäädännössä on oltava tehokkaat oikeussuojakeinot  oikeudenkäynnin viivästystä vastaan tai sen hyvittämiseksi. Tähän perustuen on tarpeellista, että ehdotuksessa tarkoitettu menettely, joka on saatettu jo voimaan yleisissä tuomioistuimissa, ulotetaan koskemaan myös hallintolainkäyttöä.

Oikeudenkäyntien viivästymistä on kuitenkin ensisijaisesti pyrittävä estämään turvaamalla tuomioistuinlaitokselle riittävät henkilö- ja muut resurssit. Oikeudenkäynnin viivästyminen johtuu yleensä valitusten ruuhkautumisesta. Tätä ongelmaa ei mahdollisuus hyvitykseen poista. Kritiikkiä voidaan kohdistaa ehdotuksen perusteluista (s.18) ilmenevään käsitykseen, jonka mukaan hyvitysjärjestelmän laajentamisen voidaan arvioida edistävän oikeudenkäyntien joutuisuutta hallintolainkäytössä. Asiat käsitellään hallinto-oikeuksissa nytkin niin joutuisasti kuin resurssit sen sallivat. Nyt esitetty menettely tuo mukanaan vielä uuden lisän käsiteltävään asiaan. Lisäresursseja ei uudistuksen johdosta   ole kuitenkaan pidetty tarpeellisena (s.17).  Vaasan hallinto-oikeus toteaa, että oikeudenkäyntien viivästymisestä johtuvat ongelmat ovat poistettavissa vain takaamalla tuomioistuinlaitokselle riittävät toimintaedellytykset. Hyvitysjärjestelmästä aiheutuvat kustannukset on otettava huomioon oikeusministeriön hallinnonalalle budjetoitavissa varoissa, etteivät ne ole vähentämässä tuomioistuinten toimintaan osoitettavia varoja.

Vastuun kohdistaminen muun kuin oikeusministeriön hallinnonalalle  

Jos hyvitettävä viivästyminen hallintolainkäyttöasiassa on osittain tai kokonaan  tapahtunut muun kuin oikeusministeriön hallinnonalalla, tuomioistuimen on hyvitysvaatimusta koskevassa ratkaisussaan todettava myös, missä vaiheessa oikeudenkäyntiä viivästyminen on tapahtunut (ehdotuksen 9 § 2 momentti). Tämä velvollisuus ei ole aivan vähäinen. Oikeudenkäynnin kesto lasketaan siitä, kun vireillepanoasiakirja on toimitettu laissa säädetylle viranomaiselle. Monissa asiaryhmissä valitus jätetään valituksenalaisen päätöksen tehneelle hallintoviranomaiselle, jonka tehtävänä on hoitaa myös valituksen johdosta suoritettava kuuluttaminen ja vastineiden hankinta sekä annettava oma lausuntonsa. Oikaisuvaatimusmenettely kokonaisuudessaan tapahtuu ennen asian vireilletuloa hallinto-oikeudessa, mutta sekin luetaan ehdotetun 5 §:n mukaan oikeudenkäynnin kestoaikaan.  Hallinto-oikeus joutuu siis useimmissa tapauksissa arvioimaan paitsi oman käsittelynsä kestoa, myös muun kuin oikeusministeriön hallinnonalan viranomaisen toiminnan joutuisuutta. Kun tuossa arvioinnissa on 4 §:n mukaan otettava huomioon asian laatu ja laajuus, asianosaisten, viranomaisten ja tuomioistuinten toiminta sekä asian merkitys asianosaiselle, ei arviointi voine olla täysin kaavamaisesti vain kuluneeseen aikaan perustuvaa.

Ihmisoikeustuomioistuimen tarkoittama asianosaisen oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin oikeudenkäynnin viivästymistä vastaan toteutuu sillä, että päätöksessä todetaan oikeudenkäynnin viivästyneen ja tästä määrätään hyvitys. Sen selvittäminen, missä vaiheessa  viivästys on tapahtunut ja mikä hallinnonala viime kädessä on vastuussa hyvityksestä, on voitava erottaa tarvittaessa eri menettelyssä ratkaistavaksi. Muutoin on vaarana, että oikeudenkäynnin kesto entisestään pitenee. Ratkaisun tekeminen ilman että kyseessä olevaa viranomaista kuullaan (8 §) on vastoin yleisiä oikeudenkäyntiperiaatteita.

Vaasan hallinto-oikeus esittää, että lakiehdotuksesta poistetaan 9 §:n 2 momentin tarkoittama velvoite todeta, missä vaiheessa oikeudenkäyntiä viivästyminen on tapahtunut.

Viranomaisten keskinäiseen vastuuseen liittyen todetaan vielä, että hallinto-oikeuteen tulevista asioista merkittävä osa koskee kuntien viranomaisten päätöksiä. Kuntien asema suhteessa lakiehdotuksen tarkoittamaan "muun ministeriön hallinnonalaan" jää epäselväksi.

Uskaltaako asianosainen vaatia hyvitystä?

Hyvitystä on vaadittava pääasiaa käsittelevältä tuomioistuimelta ennen käsittelyn päättymistä.  Tällä tähdättäneen yksinkertaiseen ja asianosaiselle helppoon menettelyyn. Asianosainen saattaa kuitenkin kokea hankalaksi ja pääasian lopputuloksen kannalta arveluttavaksi, jos hänen on esitettävä tuomioistuimelle tämän toimintaa moittiva kannanotto ennen pääasian ratkaisua. Oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin periaatteisiin kuuluu myös oikeuden saatavuus (access to justice). Hallinto-oikeuden käsityksen mukaan ehdotettu menettely saattaa olla tämän periaatteen vastaista, jos asianosainen ei uskalla vaatia hyvitystä pääasian yhteydessä. Siksi voitaisiin harkita mahdollisuutta hyvityksen hakemiseen myös jälkikäteen.

Lausunnon ovat hallinto-oikeudessa valmistelleet hallinto-oikeustuomarit Marjatta Korsbäck ja Jorma Niemitalo sekä hallinto-oikeussihteeri Peik Strömsholm.

Ylituomari			Liisa Talvitie