HELSINGIN KÄRÄJÄOIKEUS		30.10.2008
Laamanni

OIKEUSMINISTERIÖLLE

Asia: Lausunto jatkokäsittelylupaa
hovioikeudessa koskevasta komiteamietinnöstä

Viite: Oikeusministeriön lainvalmisteluosaston kirje 27.6.2008 OM 02:00/2007 (OM1/021/2007)

1. Yleistä

Toimikunnan yleinen tavoite oli oikeusturvan parantaminen luomalla hovioikeuksille nykyistä paremmat edellytykset kohdentaa voimavarojaan asioiden laadun vaatimalla tavalla ja näin jouduttaa asioiden käsittelyä hovioikeuksissa. Tässä tehtävässä toimikunnan tuli erityisesti ottaa huomioon perustuslaista ja ihmisoikeussopimuksista johtuvat vaatimukset muutoksenhakuoikeudesta sekä toisaalta prosessiekonomia ja muutoksenhakijan vastapuolen oikeusturva. 

Helsingin käräjäoikeus toteaa, että toimikunta on onnistunut työssään hyvin. Mietintö on selkeä ja siinä on ansiokkaasti  ja analyyttisesti vertailtu eri vaihtoehtoja uudistuksen toteuttamiseksi. Käräjäoikeus katsoo, että mietintö muodostaa hyvän pohjan jatkovalmistelulle.   

Muutoksenhakua hovioikeuteen koskevat säännökset on myös käräjäoikeuden mielestä  uudistettava ja nykyisen seulontajärjestelmän sijasta otettava käyttöön jatkokäsittelylupajärjestelmä. Myös hovioikeusmenettelyä on kehitettävä. Käräjäoikeus kannattaa esitysehdotukseen sisältyvää menettelyä käräjäoikeudessa käsiteltävänä olevassa asiassa ilmenneen kysymyksen siirtämisestä korkeimman oikeuden ratkaistavaksi (ennakkopäätöskysymys).

Toimikunnan ehdottamat muutokset edellyttävät, että asia on käräjäoikeudessa käsitelty perusteellisesti ja laadukkaasti. Oikeudenkäynnin painopisteen on selkeästi oltava käräjäoikeuksissa. Uudistus voi toteutua suunnitellulla tavalla vain, jos tarve käräjäoikeuden ratkaisun muuttamiseen on varsin vähäinen kuten tällä hetkellä jo on rikosasioissa. Näin ei näytä olevan riita-asioissa. Sen vuoksi käräjäoikeuksien toimintaa on edelleen vahvistettava. Käräjäoikeusverkoston uudistamisen ja käräjäoikeuksien kokoonpanojen muuttamisen yhteydessä käräjäoikeuksien toimintakykyä erityisesti tuomariresurssien kohdalta pyritään vahvistamaan. Toimenpiteet eivät kuitenkaan näytä riittäviltä esimerkiksi vahvennettujen kokoonpanojen muodostamiseksi. Hovioikeusmenettelyn uudistamisesta koituvat säästöt on sen vuoksi käytettävä käräjäoikeuksien toiminnan vahvistamiseen ja sitä kautta käräjäoikeuksien ratkaisujen laadun parantamiseen. 

Helsingin käräjäoikeus keskittyy lausunnossaan arvioimaan mietintöä vain oman toimintansa kannalta. Vuoden 2008 ensimmäisen vuosipuoliskon aikana rikosasioita saapui eniten Helsingin hovioikeuspiirin  ja paljon myös Turun hovioikeuspiirin käräjäoikeuksiin. Erot juttumäärissä ovat merkittävät, sillä yksin Helsingin käräjäoikeuteen saapui rikosasioita enemmän kuin Vaasan, Itä-Suomen, Kouvolan ja Rovaniemen hovioikeuspiirien käräjäoikeuksiin. Sen vuoksi ehdotetun uudistuksen toimivuutta arvioitaessa Helsingin hovioikeuden kokemuksilla ja kannanotoilla on ratkaiseva merkitys.
  
2. Jatkokäsittelylupa

Helsingin käräjäoikeus puoltaa toimikunnan ehdottamaa jatkokäsittelylupajärjestelmää. Käräjäoikeuden kannalta on tärkeää, että asiat myös hovioikeudessa etenevät ripeästi, sillä asioiden viipyminen muutoksenhakuasteessa on omiaan lisäämään ja viivyttämään juttuja alioikeudessa. Järjestelmä, joka mahdollistaa asian täysimittaisen uudelleen käsittelyn muutoksenhakuasteessa, vaarantaa    tehokkaan alioikeuskäsittelyn, kun käsittelyä käräjäoikeudessa pidetään vain "lämmittelynä". Oikeudenkäynnin kustannukset muodostuvat helposti kohtuuttoman suuriksi.

Lupajärjestelmän tulee olla mahdollisimman selkeä siten, että harkinnanvaraisia seikkoja on mahdollisimman vähän. Kun lupajärjestelmä kuitenkin rajoittaa valittajan oikeutta saada asiansa käsitellyksi muutoksenhakuasteessa, lupaharkinnassa on epäselvissä tapauksissa suosittava valittajalle myönteistä tulkintaa siitäkin huolimatta, että tällaisesta tulkinnasta aiheutuisi jonkin verran lisäystä myönnettäviin lupiin. Vaarana tietenkin on, että oikeuskäytäntö muodostuu hajanaiseksi esimerkiksi hovioikeuksien erilaisesta juttutilanteesta riippuen. Korkeimman oikeuden tehtävänä on valvoa oikeuskäytännön yhtenäisyyttä.      

3. Lupajärjestelmä riita-asioissa

Toimikunta esittää rahamääräiseksi häviöarvoksi riita-asioissa 10 000 euroa.  Vaikka määrää voidaan nimenomaan häviöarvona yksityishenkilön kohdalla pitää varsin suurena, käräjäoikeus puoltaa esitettyä määrää. Oikeudenkäyntikulut ovat viime vuosina kohonneet merkittävästi ja useissa tapauksissa ne ylittävät häviöarvon. 

Häviöarvo on toimikunnan  ehdotuksen tavoin laskettava käräjäoikeuden ratkaisun lopputuloksen ja valituksessa esitetyn vaatimuksen erotuksena. Siitähän hovioikeudessa on kysymys. Häviöarvon vaihtoehtona esitetty kannearvo on omiaan aiheuttamaan spekulointia kannetta nostettaessa. Kuten edellä on esitetty, häviöarvoa laskettaessa olisi epäselvissä tapauksissa noudatettava valittajalle edullista tulkintaa. Käräjäoikeus katsoo, että korkojen, jotka tosin voivat joissakin sinänsä harvinaisissa tapauksissa olla merkittäviäkin, ja oikeudenkäyntikulujen erillinen  huomioon ottaminen on omiaan aiheuttamaan tulkintavaikeuksia. Jos korko- ja oikeudenkäyntikulut halutaan laskea mukaan hävittyyn määrään, mikä on hyvinkin puollettavissa,  perushäviöarvo voitaisiin nostaa esimerkiksi 12 000 - 13 000 euroon.

3. Lupajärjestelmä rikosasioissa.

Toimikunnan mietinnöstä käy ilmi, että vastaajan kohdalla jatkokäsittelyluvan rajaksi esitetty enintään kolmen kuukauden vankeusrangaistus johtaisi hovioikeuksien työmäärissä vain vähäiseen muutokseen nykyiseen tilanteeseen verrattuna. Saadun alustavan tiedon mukaan Helsingin hovioikeus on päätynyt samaan tulokseen omissa testauksissaan. Jos muutoksenhakuluvan raja olisi enintään kuuden  kuukauden vankeusrangaistus, lupajärjestelmän piiriin tulisi suuri osa tavallisimmista rikoksista kuten esimerkiksi törkeät rattijuopumukset, varkaudet, pahoinpitelyt ym. Vastaajien oikeusturva ei vaarantuisi, sillä näissä rutiinijutuissa ei todellakaan ole aihetta epäillä hovioikeuden kykyä osata jo lupavaiheessa erottaa tapaukset, joissa vastaajalle on syytä myöntää lupa. 

Käräjäoikeus esittää, että vastaajan kohdalta ehdotettu enintään kolmen kuukauden vankeusrangaistus muutettaisiin enintään kuuden kuukauden vankeusrangaistukseksi. Syyttäjille ja asianomistajille muutoksenhaulla hovioikeuteen on käytännössä varsin vähäinen merkitys eikä käräjäoikeudella tältä osin ole huomautettava toimikunnan ehdotukseen. 

4. Valitusosoitus

Häviöarvon laskemisesta edellä kerrotuin tavoin seuraa, että riita-asioissa vasta hovioikeus pystyy ottamaan kantaa jatkokäsittelyluvan tarpeellisuuteen. Sen vuoksi toimikunnan ehdotus, jonka mukaan käräjäoikeus antaa tavallisen valitusosoituksen, johon sisältyy yleisluontoinen selostus jatkokäsittelyluvasta, on kannatettava. Käräjäoikeus voi toki tuomion julistaessaan tarkemmin selostaa lupajärjestelmää. Rikosasioissa lupajärjestelmän selostaminen ja  sisällyttäminen valitusosoitukseen  ei aiheuttane ongelmia   

5. Ennakkopäätöskysymys

Käräjäoikeus toteaa, että tälläkin hetkellä eri puolella Suomea on vireille samantyyppisiä, oikeudenkäyntiaineistoltaan ja oikeuskysymykseltään lähes identtisiä oikeudenkäyntejä. Käräjäoikeudet ovat antaneet vastakkaisia ratkaisuja ja joissakin tapauksissa myös hovioikeudet ovat päätyneet erilaisiin lopputuloksiin. Tällainen asiantila on herättänyt kansalaisten keskuudessa hämmennystä ja omiaan vähentämään oikeuslaitosta kohtaan tunnettavaa luottamusta. Sen vuoksi käräjäoikeus toimikunnan tavoin puoltaa järjestelmää, jossa korkein oikeus voisi jo käräjäoikeusvaiheessa ottaa kantaa ennakkopäätösluonteiseen kysymykseen. Järjestely palvelisi paitsi kansalaisia myös käräjäoikeuksia, sillä on selvää, että periaatteellisten asioiden nopea ratkaiseminen vähentäisi vireille tulevia asioita. Hovioikeuskäsittelystä johtuen korkeimman oikeuden ratkaisua saatetaan joutua odottamaan vuosikausia. Kysymys on tietenkin varsin harvoin  käytettävästä menettelystä, joka ei mitenkään vähennä hovioikeuden asemaa tai arvostusta, mutta vastaa hyvin nyky-yhteiskunnan vaatimuksiin tärkeiden asioiden joutuisasta käsittelystä.  

Asianosaisten sopimukseen perustuva ja periaatteessa kaikissa asioissa sovellettava ennakkopäätösvalitus, joka siirtää asian käsittelyn korkeimpaan oikeuteen, sopii huonosti voimassa olevaan oikeus- ja oikeusastejärjestykseen ja siihen sisältyy oikeudenmenetyksen vaaroja. Tilanne ei ole sama ennakkopäätöskysymysmenettelyn kohdalla ja asia on tutkimisen ja jatkovalmistelun arvoinen.           

Laamanni		Eero Takkunen