Oikeusministeriö
Lainvalmisteluosasto
PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO

Lausuntopyyntönne 27.6.2008, OM 02:00/2007;
komiteanmietintö (KM 2008:3) jatkokäsittelyluvasta hovioikeudessa

Itä-Suomen syyttäjänvirasto pitää tärkeänä kehittää valitusasian käsittelyä hovioikeudessa, vaikka rikosoikeudenhoidon painopiste tulee jatkossakin olla - ja vielä nykyistä selkeämmin - laadukkaalla ja riittävästi resursoidulla käräjäoikeustasolla. Ehdotetun uudistuksen yleinen suunta on oikea.

Tällä hetkellä hovioikeuden pääkäsittelyt ovat useasti käräjäoikeuskäsittelyn huonoja uusintoja. Uudistuksen tavoite siitä, että hovioikeudet voisivat keskittyä muutoksenhaun kannalta olennaisiin kysymyksiin, onkin syyttäjien näkökulmasta tarpeellinen, ja esitetyt keinot ovat kannatettavia.

Esitys sisältää ehdotuksen nykyisen seulontajärjestelmän korvaavasta jatkokäsittelylupajärjestelmästä. Siinä virallinen syyttäjä ja asianomistaja tarvitsisivat luvan, jos valitus koskee rikosta, josta ei ole syytteessä mainittujen seikkojen vallitessa tehtynä säädetty ankarampaa rangaistusta kuin sakko tai enintään kaksi vuotta vankeutta. Tähän rajaukseen virastollamme ei ole huomautettavaa.

Järjestelmän tehokkuus käytännössä edellyttää, että vastaajien osalta luvan edellyttämä rangaistus on ainakin kolme kuukautta vankeutta.

Lupaperusteisiin ei ole huomautettavaa. Olen täysin samaa mieltä siitä, että kynnys näytön arviointia koskevien valitusten osalta tulee olla korkeampi kuin muissa tapauksissa. Ajan kuluminen ja se, että todistelutarkoituksessa kuultava on jo esitutkinnassa sekä käräjäoikeudessa kertonut havaintonsa, eivät paranna hänen kertomansa uskottavuuden arviointia enää hovioikeudessa, ellei asiassa tule esille jotain todella uutta seikkaa.

Hovioikeuskäsittelyä koskeva esitys siitä, ettei vastausta ole aina tarpeen pyytää, ja tiedoksiantotapaa koskeva uudistus ovat kannatettavia.

Uudistuksen tavoitteiden toteutumisen kannalta olennaista on pääkäsittelyä koskevien säännösten uudistamisessa se, milloin pääkäsittely on toimitettava suullisen uskottavuuden arvioimiseksi. Mietinnössä esitetty OK 26:15:n muotoilu näyttäisi mahdollistavan sen, että pääkäsittely toimitetaan vain silloin, kun vastaajien oikeusturva sitä edellyttää. Uudistus edellyttää syyttäjiltä, että he kiinnittävät vastaajien valituksiin annettavissa vastauksissaan erityistä huomiota pääkäsittelypyyntöjen perusteluihin.

Ehdotettu säännös OK 26:13,2 pääkäsittelyn rajaamisesta - "saadaan rajoittaa" - tulee kirjoittaa velvoittavaan muotoon "on rajoitettava", jolloin sillä voidaan tehokkaasti ennalta rajoittaa hovioikeuksien pääkäsittelyjen tarpeetonta laajenemista ja näin tehostaa menettelyä. Tämä edellyttää hovioikeuksilta joissakin tilanteissa nykyistä jäntevämpää prosessisuunnittelua.

Mietinnössä esitetään (OK 26:18,4) hovioikeusmenettelyn keventämiseksi, että virallinen syyttäjä voisi olla pois pääkäsittelystä, jos hänen kuulemisensa ei ole hovioikeuden mukaan tarpeellista. Mietinnössä tällaisesta tilanteesta mainitaan esimerkki, jossa vastaajaa kuullaan henkilökohtaisesti rangaistuksen alentamista koskevasta vaatimuksesta. Viimeaikaisissa seuraamusjärjestelmän uudistuksissa kehityssuuntana on ollut se, että rikosoikeudelliset seuraamukset edellyttävät syyttäjän vaatimusta. Akkusatoriseen prosessiin kuuluu sekä syyttäjä että vastaaja. Näillä perusteilla en pidä mietinnön tätä esitystä erityisen onnistuneena.

Mietinnössäkin mainittu prosessin ennakoimattomuus asettaa syyttäjälle velvollisuuden olla ainakin tavoitettavissa hovioikeuden pääkäsittelyn aikana mahdollista puhelimitse kuulemista varten. Tämä asettaa käytännössä syyttäjälle vaikeasti täytettävän velvoitteen olla hovioikeuspäivinään vähintäänkin ns. kuulolla, jolloin esim. pääkäsittelyjen hoitaminen käräjäoikeudessa ei tulisi kysymykseen.

Pääkäsittely on selkeää ja tasavertaista, kun molemmat prosessin osapuolet ovat henkilökohtaisesti läsnä pääkäsittelyssä. Lisäksi muutettavaksi ehdotetun OK 26:18,4:n yksityiskohtaiset perustelut eivät sisällä riittävän tarkkaa rajankäyntiä siitä, milloin syyttäjän pitää olla läsnä ja milloin ei. Säännöstä olisi em. perusteilla tarkistettava vähintäänkin niin, että todistelua ei voi ottaa vastaa mistään syyllisyys- tai seuraamuskysymyksiin liittyvistä seikoista ilman syyttäjän läsnäoloa.

Ennakkoratkaisumenettelyä koskevilta osilta yhdyn Asko Välimaan eriävässä mielipiteessä esittämiin näkemyksiin tarpeesta näiden kysymysten lisävalmisteluun ja pohdintaan.

Pidän esitettyjä uudistuksia edellä mainituin huomautuksin tarpeellisina ja tärkeinä. Ne tulisi saattaa voimaan mahdollisimman pikaisesti. 

	Johtava kihlakunnansyyttäjä	Matti Nissinen