Sairashuoneenkatu 2-4/PL 376
20101  TURKU
Puh. 010 3646 200			511.2008
Fax: 010 3646 285

Oikeusministeriölle

Asia: Lausuntopyyntö Jatkokäsittelylupa hovioikeudessa Komiteanmietinnöstä 2008:3

Viite: Oikeusministeriön kirje 02:00/2007

Pyydettynä lausuntonaan käräjäoikeus toteaa ensinnäkin, että komitean ehdottamilla muutoksilla pyritään ensisijaisesti vaikuttamaan asioiden käsittelyyn hovioikeudessa, joten ehdotetuilla muutoksilla ei ole suoranaisesti suurtakaan vaikutusta käräjäoikeuksien toimintaan. Tuomioistuinlaitoksen kokonaisuuden kannalta tulee edelleen selkeästi pyrkiä siihen, että lainkäytön painopiste tulee olla käräjäoikeuksissa ja muutoksenhaku olisi vain sitä varten, että mahdollisesti käräjäoikeudessa sattuneet virheet oikaistaan käymättä itse oikeudenkäyntiä kahteen kertaan.

Viimeisen noin kymmenen vuoden aikana oikeudenkäyntimenettelyjen kehitys näyttää saavuttaneen sen tilan, että menettelytavat käräjäoikeudessa ovat vakiintunut, mutta hovioikeusmenettely on koko ajan kangerrellut ja asiantilaa on yritetty korjata useilla lainsäädäntömuutoksilla, jotka ovat enemmän tai vähemmän epäonnistuneita. Nyt ehdotetuilla muutoksilla tulisi jo vihdoin löytää toimiva malli oikeudenkäynti-menettelystä hovioikeudessa. Epäonnistumisen varaa ei enää ole. Hovioikeuden tulisi olla puhdas muutoksenhakutuomioistuin, jossa vain korjataan ja paikataan käräjäoikeudessa mahdollisesti tapahtuneet virheet ja väärinkäsitykset, käymättä itse prosessia kokonaan uudelleen läpi. Hovioikeuden tulisi voida keskittyä vain niihin juttuihin ja ongelmiin, jotka todella tarvitsevat perusteellisen käsittelyn toisessa oikeusasteessa. Toivottavasti esitetyt uudistukset toteutuessaan turvaavat nämä tavoitteet.

Käräjäoikeus yhtyy mietinnössä esitettyyn tavoitteeseen, että lupajärjestelmän tulisi olla selkeä sekä asianosaisten että tuomioistuinten kannalta. Järjestelmän soveltamisalan tulisi olla niin selkeästi määritelty, että harkinnanvaraisia tulkintaongelmia ei olisi eikä luvan myöntämisestä tai epäämisestä tulisi omaa oikeudenalaansa.

Riita-asioissa perusteena olisi rahamääräinen häviöarvo, joka määräytyisi käräjäoikeuden tuomion lopputuloksen ja valituksessa esitettyjen vaatimusten perusteella. Edellä mainittua selvyystavoitetta tukisi se, että korkoja ei otettaisi lainkaan huomioon. Koron laskeminen aiheuttaa lisätyötä sekä asianosaisille ja hovioikeudelle. Käytännössä käräjäoikeudessa riita-asioiden oikeudenkäynneissä ei juurikaan puhuta koroista, eivätkä ne ole juuri lainkaan riitaisia, vaan jokainen asianosainen ymmärtää, että korkoa tulee maksaa. Tämän vuoksi käräjäoikeus ehdottaa, että häviöarvoa laskettaessa korkoja ei otettaisi lainkaaan huomioon.

Rikosasioiden osalta jatkokäsittelyluvan vaikutukset ja merkitys olisi tehokkaampaa, jos vastaajan hakiessa muutosta luvan myöntämisen rajana olisi kuusi kuukautta vankeutta. Tällä ei olisi oikeusturvan kannalta suurtakaan merkitystä, mutta luvan varaisten rikosjuttujen määrä kasvaisi merkittävästi ja tällä olisi selvä vaikutus hovioikeuden työtön. Oikeusturvan suhteen tilanne olisi suurin piirtein sama kuin mitä nyt on käytännössä kirjallisessa menettelyssä käräjäoikeudessa käsiteltävien rikosasioiden kohdalla. Käsityksemme on, että kirjallisessa menettelyssä ei juurikaan tuomita yli kuuden kuukauden rangaistuksia.

Ehdotettu järjestelmä on käräjäoikeuksien kannalta sikäli selkeä, ettei uusi järjestelmä toteutuessaan ei vaatisi käräjäoikeuksilta muuta kuin sen, että asianosaisille annettavat, valmiiksi painetut valitusosoitukset korjataan vastaamaan uutta menettelyä hovioikeudessa. 

Mietinnössä ehdotetut ennakkopäätöskysymys ja ennakkopäätösvalitus olisivat järjestelmämme uusia menettelytapoja. Käräjäoikeus suhtautuu lainsäädäntöjohtaja Välimäen eriävässä mielipiteessä esitetyin perustein hieman epäillen ennakkopäätöskysymyksen käyttöönoton tarpeellisuuteen. Kutakuinkin sama lopputulos on saavutettavissa ennakkopäätösvalituksellakin. Ajateltavissa voisi olla myös se, että korkein oikeus voisi kysyä käräjäoikeuden lausuntoa ennakkovalituksen tarpeellisuudesta ennen valitusluvan myöntämistä. 

Lopuksi pienenä yksityiskohtana käräjäoikeus haluaa kiinnittää huomiota ehdotettuun oikeudenkäymiskaaren 26 luvun 28 §:n 2 momentin viimeiseen virkkeeseen, joka käräjäoikeuden mielestä on tarpeeton. Oikeudenkäymiskaaren 11 luvun 1 §:n 2 momentin mukaan tuomioistuin voi huolehtia tiedoksiannosta antamalla sen henkilökuntaan kuuluvan tai haastemiehen tehtäväksi. Hovioikeudessa käytössä olevan puhelintiedoksiannon voi tämän lainkohdan nojalla toimittaa myös hovioikeuden henkilökuntaan kuuluva. Käräjäoikeuden  mielestä ei ole mitään järkeä lähteä pyytämään edes samalla paikkakunnalla toimivan käräjäoikeuden haastemiestä toimittamaan puhelintiedoksiannon, kun se voidaan hoitaa suoraan hovioikeudesta. 

Erkki Hämäläinen      laamanni