%7 TYÖMINISTERIÖ

23.5.2005

923/003/2005 TM

Oikeusministeriö Lainvalmisteluosasto
Viite OM 32/41/2002, 0MO28:00/2002
KANSAINVÄLISEN JÄRJESTÄYTYNEEN RIKOLLISUUDEN VASTAISEN YHDISTYNEIDEN KANSAKUNTIEN YLEISSOPIMUKSEN LISÄPÖYTÄKIRJOJEN RATIFIOINTI

Yllämainitun lisäpöytäkirjan 6 artiklan (ihmiskaupan uhrien auttaminen ja suojelu) 3. kohdassa edellytetään sopimusvaltioiden harkitsevan sellaisten toimenpiteiden täytäntöönpanoa, joilla ihmiskaupan uhreja autetaan toipumaan fyysisesti, henkisesti ja sosiaalisesti. Näiden toimenpiteiden, joihin tulisi kuulua
a)	sopivan asunnon järjestäminen;
b)	neuvojen ja tietojen antaminen erityisesti ihmiskaupan uhrien lakiin perustuvista oikeuksista sellaisella kielellä, jota uhrit ymmärtävät;
c)	lääkinnällisen, henkisen ja aineellisen avun antaminen; ja
työ- ja koulutusmandollisuuksien järjestäminen.

Työministeriö toteaa, että mainittujen toimenpiteiden osalta tulisi selvittää, mikä viranomainen kyseisten toimenpiteiden järjestämisestä on vastuussa.

Edelleen saman artiklan 4. kohta edellyttää, että "soveltaessaan artiklan määräyksiä kukin sopimusvaltio ottaa huomioon ihmiskaupan uhrien iän, sukupuolen ja erityistarpeet ja erityisesti lasten erityistarpeet, sopivan asunnon, koulutuksen ja hoidon tarve mukaan lukien."

Suomessa vastuu maahanmuuttajien kotouttamisesta sekä pakolaisten, turvapaikanhakijoiden ja tilapäistä suojelua saavien vastaanotosta kuuluu maahanmuuttajien kotouttamisesta ja turvapaikanhakijoiden vastaanotosta annetun lain (493/1999) 6 §:n mukaan työministeriölle. Kyseinen laki — kotouttamislaki - sisältää yleiset säännökset kotouttamista tukevista toimenpiteistä. Lisäksi laissa on erityissäännökset pakolaisten, turvapaikanhakijoiden ja tilapäistä suojelua saavien vastaanotosta. Kustannukset, jotka aiheutuvat pakolaisten ja turvapaikanhakijoiden vastaanoton järjestämisestä, rahoitetaan valtion talousarvioon tarkoitusta varten varatusta arviomäärärahasta.

Pakolaisten vastaanoton piiriin kuuluu kiintiöpakolaisena Suomeen tullut henkilö sekä henkilö,
1) jolle on myönnetty ulkomaalaislain (301/2004) 113 §:n 1 momentin mukaan oleskelulupa suojelun tarpeen perusteella;
Käyntiosoite
oEteläesplanadi 4	Postiosoite
PL 34	Puhelin
Vaihde	Telekopio	Internet	5ähkäposti	
oMikonkatu 4	00023 Valtioneuvosto	(09) 16006	(09) 160 47950	http:/www.mol.fi	etunimi.sukunimi@mol.fi	

2)	jolle on ulkomaalaislain 112 §:n 1 kohdassa tarkoitetun tilapäisen suojelun jälkeen myönnetty saman lain 113 §:n 2 momentin nojalla oleskelulupa, ei kuitenkaan, jos oleskelulupa on myönnetty opiskelun, työnteon tai ammatin harjoittamisen tai avioliiton johdosta;
3)	jolle on, hänen haettuaan kansainvälistä suojelua, myönnetty oleskelulupa ulkomaalaislain 51, 52 tai 89 §:n perusteella; sekä
4)	joka on ulkomaalaislain 93 §:n mukaan otettu Suomeen erityisellä humanitaarisella perusteella tai kansainvälisen velvoitteen täyttämiseksi.

Pakolaiseen rinnastetaan pakolaisen tai 1-4 kohdassa tarkoitetun henkilön perheen jäsen tai muu omainen, jos hänellä on ollut perheside pakolaisen tai oleskeluluvan saaneen henkilön kanssa ennen tämän Suomeen tuloa.

Pakolaisten vastaanotto järjestetään kunnissa. Heillä on jatkuvaluonteinen oleskelulupa ja oikeus samoihin palveluihin kuin kunnan asukkailla ja lisäksi tulkki-ja muihin pakolaisten erityisolosuhteista johtuviin palveluihin. Huomioon otetaan myös haavoittuvassa asemassa olevien pakolaisten tarpeet palvelujen suhteen. Yksin tulleille alaikäisille pakolaisille järjestetään kasvatus, hoito ja huolenpito tarkoitusta varten perustetuissa perheryhmäkodeissa.

Turvapaikanhakijoiden vastaanoton piiriin kuuluu ulkomaalaislaissa tarkoitettua kansainvälistä suojelua hakenut henkilö siihen asti, kunnes hänelle on myönnetty oleskelulupa tai hän on poistunut maasta.

Tilapäistä suojelua saavien vastaanoton piiriin kuuluu ulkomaalaislaissa tarkoitettua tilapäistä suojelua saava henkilö siihen asti, kunnes hänelle on myönnetty jatkuva oleskelulupa tai hän on poistunut maasta.
Turvapaikanhakijoiden ja tilapäistä suojelua saavien vastaanotto järjestetään vastaanottokeskuksissa. Haavoittuvassa asemassa olevien turvapaikanhakijoiden ja tilapäistä suojelua saavien erityistarpeet otetaan huomioon vastaanoton palveluja järjestettäessä. Vailla huoltajaa tulleiden alaikäisten vastaanottoa varten vastaanottokeskuksiin on perustettu ryhmäkoteja, jotka vastaavat turvapaikanhakijalasten kasvatuksesta, hoidosta ja huolenpidosta.

Kotouttamista tukevien toimenpiteiden piiriin voi kuulua vain sellainen Suomeen muuttanut henkilö, jolla on kotikunta Suomessa. Sen sijaan tilapäisen oleskeluluvan saaneet tai turvapaikkaa hakevat eivät kuulu kotouttamisen piiriin. Kotouttamista tukevat toimenpiteet eivät kata sellaisia vastaanoton palveluja ja toimenpiteitä joita yllä mainitussa lisäpöytäkirjassa tarkoitetaan.

Nykyisessä järjestelmässä ihmiskaupan uhrit tulevat Suomeen ilman edellä mainittuja suojelun tarpeeseen perustuvia oleskelulupia. Vastuu heidän majoittamisestaan ja sosiaali- ja terveyspalveluistaan kuuluu sille kunnalle, jossa he oleskelevat. Palvelujen järjestäminen on ongelmallista erityisesti niille, jotka eivät voi saada kotikuntalaissa tarkoitettua kotikuntaa ja joihin ei voida soveltaa asumiseen perustuvan sosiaaliturvalainsäädännön soveltamisesta annettua lakia (1573/1993).

Edellä esitettyyn viitaten työministeriö toteaa, että yllä mainitun lisäpöytäkirjan 6 artiklan 3 ja 4 kohdassa mainittuja toimenpiteitä voidaan järjestää ihmiskaupan uhreille kotouttamislain nojalla ja työhallinnon toimeenpanemana edellyttäen, että

heille myönnetään oleskeluluvat, joiden perusteella he voivat kuulua joko pakolaisten tai tilapäistä suojelua saavien vastaanoton piiriin. Lisäksi ihmiskaupan uhreille, jotka hakevat Suomesta turvapaikkaa, voidaan järjestää turvapaikanhakijoiden vastaanotto.
Lainsäädännöllisillä tai hallinnollisilla ratkaisuilla tulisi varmistaa se, että ihmiskaupan uhrit voidaan vastaanottaa humanitaarisilla perusteilla samoin kuin se, että heille voidaan taata saman tasoiset palvelut ja tuki kuin pakolaisille tai tilapäistä suojelua saaville. Vastaanotto tulisi suunnitella ja toteuttaa kiinteässä yhteistyössä sosiaali- ja terveysministeriön kanssa, jolloin varmistettaisiin sosiaali- ja terveydenhuollon osaaminen ja kehittäminen palveluja järjestettäessä.
Muilta osin työministeriö viittaa Suomen osalta vuonna 2001 voimaan tulleeseen ILOn yleissopimukseen nro 182, joka koskee lapsityön pahimpien muotojen kieltämistä ja rikoslain (39/1889) työrikoksia koskevaan 47 luvun kiskonnantapaista työsyrjintää koskevaan rangaistussäännökseen (302/2004).
Kansliapäällikkö	Markku Wallin
CV;l Hallitussihteeri	Liisa Saa tamoinen