Lausunto 
7.2.2012
ML	

Liikenne- ja viestintäministeriö
Asia: LVM159/05/2012
kirjaamo@lvm.fi

FiComin lausunto sähköisen median viestintäpoliittisesta ohjelmasta

Liikenne- ja viestintäministeriö on pyytänyt Tietoliikenteen ja tietotekniikan keskusliitto, FiCom ry:ltä (FiCom) esittämään kirjalliset näkemyksensä sähköisen median viestintäpoliittisen ohjelman sisällöstä (jäljempänä Ohjelma). FiCom kiittää mahdollisuudesta lausua asiassa ja esittää kunnioittaen seuraavaa:

FiComin näkemyksen mukaan laadukkaat tietoverkot ovat tietoyhteiskunnan perusta ja toimivuuden edellytys. Julkisen vallan ja politiikkojen erityisenä tehtävä on varmistaa, että laadukkaiden verkkojen rakentamista ja kehittämistä koskevat edellytykset ovat kunnossa. Tämän lisäksi uusia jakeluteitä tulee kohdella tasapuolisesti ja sisältöjen saamiselle ei tule luoda keinotekoisia esteitä ja hidasteita. Nämä edellyttävät investointeihin ja palveluihin kannustavaa politiikkaa ja toimia.

FiCom pitää valitettavana, että taajuuspoliittista periaatepäätöstä ja Ohjelmaa ei valmistella samanaikaisesti ja yhtäläisellä menetelmällä, vaikka niissä on huomattavia yhtäläisyyksiä ja keskinäistä riippuvuutta. Ohjelmaa laadittaessa tulisi huomioida verkkoja, palveluja ja sisältöjä koskeva kokonaisuus niin viestintämarkkinoiden kuin viestintäpolitiikan osalta.

Lähtökohdat

Hallitusohjelman mukaan: 

Hallitus laatii sähköisen median viestintäpoliittisen ohjelman. 
 
Edistetään joukkoviestinnällisten sähköisten sisältöpalvelujen saatavilla oloa kaikilla kansalaisten kannalta keskeisillä jakeluteillä. 
 
Taajuuspolitiikassa huomioidaan suomalaisen kulttuurin ja viestintäpolitiikan tarpeet tavoitellen samalla taajuuksien tehokasta käyttöä aikaisempia kokemuksia hyödyntäen. Lainsäädännöllä, taajuuspolitiikalla ja verkkotoimilupien ehdoilla varmistetaan sähköisen viestinnän sisältöjen monipuolisuus ja laadun säilyminen korkeana. 

Hallitus tukee edistyksellisten digitaalisten palvelujen tarjontaa lainsäädäntöä selkeyttämällä. Valmistellaan uusi tietoyhteiskuntakaari, johon kootaan keskeiset sähköistä viestintää ja tietoyhteiskunnan palvelujen tarjontaa koskevat säännökset.

Liikenne- ja viestintäministeriössä 17.1.2012 pidetyn informaatiotilaisuuden mukaan sähköisen median viestintäpoliittisessa ohjelmassa arvioidaan televisio- ja radiotoimintaa kokonaisuutena, mukaan lukien toimilupajärjestelmä (verkko- ja ohjelmistoluvat), taajuuksien tarve ja vaihtoehtoiset jakelutiet. Ohjelmassa käsitellään maanpäällisen television tulevaisuutta, televisiotoiminnan markkinakehitystä sekä nykyisen toimilupajärjestelmän mahdollisia kehittämistarpeita.

Ohjelma on osa tietoyhteiskuntakaaren kuuluvan toimilupajärjestelmän kokonaisuudistus alatyöryhmän tehtävää.

Viestintämarkkinalain tavoitteena on edistää palvelujen tarjontaa ja käyttöä viestintäverkoissa sekä varmistaa, että viestintäverkkoja ja viestintäpalveluita on kohtuullisin ehdoin kaikkien teleyritysten ja käyttäjien saatavilla koko maassa. Lisäksi tavoitteena on muun muassa, että mahdollisuudet televiestintään ovat käyttäjien kohtuullisten tarpeiden mukaisia, keskenään kilpailevia ja teknisesti kehittyneitä.

Tavoitteet

Tasapuolisuus: Toimivat markkinat edellyttävät, että kaikilla toimijoilla tasapuoliset edellytykset toimia markkinoilla. Ohjelmassa tulisi kiinnittää tähän erityistä huomiota, jos toimialalle ja kuluttajille halutaan vastaisuudessa taata laadukkaita palveluja ja sisältöä. Erityisesti tämä korostuu toimilupapolitiikassa, jossa olisi huomioitava missä määrin eri teknologiat ja palvelut ovat ja tulevat olemaan toisiaan korvaavia. Tähän liittyy muun muassa siirtovelvoitteen alaisen ohjelmiston eri jakelutiet. 
Ohjelman tulisi huomioida teknisesti muuttunut toimintaympäristö ja kuluttajien käyttötottumuksien muuttuminen myös siltä osin, että tekijänoikeudet eivät muodosta kohtuutonta estettä oikeuksien hankkimiselle, moninkertaisia maksuja, kilpailuvääristymiä ja palveluiden tarjoamiselle kuluttajille. Lähetysten samanaikainen ja sisällöllisesti muuttumaton jakelu useissa verkoissa hyödyntämällä uusia teknologioita ilman lisäkustannuksia tulisi olla mahdollista. 

Taajuudet: Taajuuksien tulisi olla mahdollisimman tehokkaassa käytössä ja tätä tulisi edellyttää kaikilta käyttäjiltä tasapuolisesti. Lähtökohtaisesti kaupallisessa käytössä olevat taajuudet ovat tehokkaassa käytössä. Tehokkuusvaatimusta ei tulisi kohdistaa pelkästään tiettyihin taajuusalueisin tai kaupallisiin toimijoihin, joten asiaa tulisi selvittää laaja-alaisesti ja objektiivisesti ja tehdä tätä koskeva kirjaus Ohjelmaan. 

Tehokkuusvaatimukseen liittyy myös kehittyneen teknologian hyödyntäminen siirtymällä T1 lähetysjärjestelmästä T2-tekniikkaan. Ohjelmassa tulisi tehdä linjaus, miten ja missä ajassa siirtymä T1-tekniikasta T2-lähetyksiin olisi mahdollista taajuuskapasiteetin turhan varaamisen välttämiseksi. Kohtuullinen siirtymäaika on tarpeen huomioiden kuluttajien kohtuulliset tarpeet, mutta liian pitkä siirtymäaika ei ole kenenkään etu. 

Tasapuolisuuteen liittyy myös toimilupien jakotapa. Matkaviestinverkkoja koskevassa taajuuspolitiikan periaatepäätösluonnoksessa on esitetty uusille taajuuksille huutokauppoja ja käytössä oleville hallinnollista kannustemaksumallia (ns. AIP-maksu). Ohjelmassa tulisi pitäytyä tasapuolisuudessa siten, että kaikkia taajuuksia käyttäviä tahoja tulee kohdella yhdenvertaisesti ja syrjimättömästi ja välttää raskaita hallinnollisia toimintamalleja ja lisää sääntelyä. Taajuuspolitiikan keskeinen tavoite tulisi olla viestintämarkkinalain tavoitteiden edistäminen, ei tulojen kerääminen valtiolle, joka voi aiheuttaa muun muassa markkinavääristymiä markkinoiden ja markkinarakenteiden edistämisen sijaan. 

Verkkotallentaminen: Komission Digitaalisessa agendassa kannustetaan uusien palveluiden kehittämiseen ja pilvipalveluiden hyödyntämiseen. Ohjelmaan tulisi tehdä kirjaus kuluttajien valinnanvapaudesta millä menetelmällä hän haluaa suorittaa sallittua yksityistä kopiointia, on se sitten perinteinen digiboksi tai moderni, helppokäyttöinen paikkaan sitoutumaton verkkotallentaminen. Uusia teknologioita tulisi pyrkiä pikemminkin edistämään sen sijaan, että lainsäädännöllisesti ne asetettaisiin huonompaan asemaan kuin perinteiset teknologiat. Verkkojen ja palveluiden kehittämisen insentiivi on alhainen, jos niiden edistämiselle ei luoda lainsäädännössä edellytyksiä. 

Sisältöpalvelut: Ohjelmassa tulisi yksiselitteisesti todeta, että sisältöpalvelut eivät ole viestintäpalveluita. Tietoyhteiskuntakaaren valmistelussa tämä seikka tulisi voida huomioida myös sitä koskevassa säännöksessä tai sen perusteluissa, kuten yleispalveludirektiivissä on nimenomaisesti todettu (”sisältöpalvelut kuten ääni- tai televisiolähetyspalvelupaketin tarjoaminen myyntiin eivät kuulu sähköisten viestintäverkkojen ja -palveluiden yhteisen sääntelyjärjestelmän soveltamisalaan; resitaali 45, 2002/22/EY )”.  

Edellä esitetyt tavoitteet vastaavat FiComin käsityksen mukaan hallitusohjelman kirjauksia ja viestintämarkkinalain tavoitteita. 

Tietoliikenteen ja tietotekniikan keskusliitto, FiCom ry

Marko Lahtinen
lakiasiat