1084/2007
TURUN KAUPUNKI
Lakiasiain palvelukeskus					12401-2007 (25, 020)
				15.10.2007

Oikeusministeriö
Lainvalmisteluosasto
PL 25
00023  VALTIONEUVOSTO

Lausunto luonnoksesta holhoustoimen edunvalvontapalvelujen järjestämisestä annettavaksi laiksi ym; OM 11/41/2007

Oikeusministeriö on pyytänyt Turun kaupungin lausuntoa luonnoksesta hallituksen esitykseksi, joka koskee holhoustoimen edunvalvontapalvelujen järjestämisestä annetun lain ja holhoustoimesta annetun lain 8 §:n muuttamista.

Turun kaupungissa edunvalvontapalvelut on 1.12.1999 lukien järjestetty siten, että Turun maistraatti on solminut Turun kaupungin kanssa sopimuksen edunvalvontapalveluiden tuottamisesta. Hallinnollisesti edunvalvontapalvelut on järjestetty sosiaalilautakunnan ja edelleen sosiaalikeskuksen alaisuudessa. Lausuntopyynnön johdosta Turun kaupunki lausuu seuraavaa: 

Esityksessä ehdotetaan säädettäväksi uusi laki holhoustoimen edunvalvontapalveluiden järjestämisestä. Lailla, joka liittyy kunta- ja palvelurakenneuudistuksen toteuttamiseen, edunvalvontapalveluiden tuottaminen siirrettäisiin kunnilta valtiolle. Samalla tehdään mahdolliseksi, että nykyiset palvelun tuottajat voivat jatkaa tehtävässään, jos niin sovitaan. Tavoitteena on siirron toteuttaminen siten, että laadukkaat palvelut tulevat yhdenvertaisesti kaikkien asukkaiden saataville koko maassa. Siirron yhteydessä turvataan edunvalvontatehtävissä vakinaisesti toimivan henkilökunnan asema.

Nykyisen lainsäädännön mukaan edunvalvontapalveluiden järjestämisestä toimialueellaan huolehtii maistraatti. Kunta vastaa edunvalvontapalveluiden tuottamisesta alueellaan, jos maistraatti ja kunta eivät toisin sovi. Valtio maksaa kunnalle tai muulle palvelun tuottajalle korvauksen palvelun tuottamisesta. Korvauksen suuruus on järjestämislain 6 §:n mukaan määrättävä siten, että se vastaa palveluiden tarkoituksenmukaisesta tuottamisesta aiheutuneita keskimääräisiä kustannuksia. Sinällään uudistus ei tuo perusrakenteeseen uutta. Valtio edelleen järjestää edunvalvontapalvelut. Palveluiden tuottamisesta vain vastaisi valtion oma organisaatio, joskin edelleen olisi mahdollista myös edunvalvontapalvelujen tuottaminen nykyisellä tavalla ”ostopalvelusopimuksella”. 

Vuonna 1999 tehdyn holhouslainsäädännön kokonaisuudistuksen tuomat ongelmat kuntien näkökulmasta ovat kiteytyneet toiminnan rahoitukseen. Tuolloin säädetyn mukaisesti korvauksen palveluiden järjestämisestä piti kattaa ja vastata palveluiden tarkoituksenmukaisesta tuottamisesta aiheutuvia keskimääräisiä kustannuksia. Kun vielä otetaan huomioon edunvalvojien tehtäväkentässä tapahtunut muutos omaisuuden ja varallisuuden hoidosta lisääntyvässä määrin päämiesten hoitoon ja huolenpitoon, ovat toiminnan rahoituksen ongelmat edelleen korostuneet. Kunnat ovat joutuneet enenevässä määrin kattamaan palveluiden järjestämisestä aiheutuneita kustannuksia. 

Rahoituksen ohella tai juuri siitä johtuen eriarvoisuus valtion eri alueilla on osittain koettu myös ongelmalliseksi. Erikokoisilla kunnilla on ollut varsin erilaiset tarpeet ja mahdollisuudet tuottaa hyvää ja asiantuntevaa edunvalvontapalvelua. Tätä ongelmaa korostaa vielä kuntien yleinen taloudellinen ahdinko.

Myös esteellisyystilanteet on koettu toiminnassa ongelmallisiksi. Edunvalvontapalvelun tuottaminen kunnan omassa organisaatiossa etenkin sosiaali- ja/tai terveystoimessa on aiheuttanut myös hankalia tilanteita, kun edunvalvoja tai muu edunvalvonnan työntekijä on esim. tukia hakiessaan samanaikaisesti sosiaalitoimen vastapuoli ja työntekijä.

Hallituksen esityksen luonnoksessakin on kiinnitetty huomiota nimenomaan maistraattien näkökulmasta edellä mainittuihin ongelmiin. Useat maistraatit ovat esittäneet huolensa siitä, että kunnat eivät anna edunvalvontapalveluiden tuottamiseen riittäviä voimavaroja. Syynä tähän on pidetty valtion maksaman korvauksen riittämättömyyttä ja sitä, että edunvalvontapalveluiden tuottaminen on koettu kunnissa marginaaliseksi tehtäväksi. On myös esitetty huoli esteellisyystilanteista, joita syntyy, jos edunvalvontapalvelut tuotetaan kunnan sosiaalitoimen alaisuudessa, kuten monessa kunnassa on järjestetty. Lisäksi maistraatit ovat pitäneet vähäisinä mahdollisuuksiaan vaikuttaa siihen, miten hyvätasoisina palvelut tuotetaan.

Ehdotuksessa on pohdittu eri valtion hallinnon tahoja, joiden yhteyteen edunvalvonta palvelu tulisi siirtää. Luonnoksessa esitettyjen vaihtoehtojen perusteella esitys edunvalvontapalvelujen siirtämisestä oikeusaputoimistojen yhteyteen lienee tarkoituksenmukaisin ratkaisu. Yksi valtakunnallinen palvelun tuottaja ja järjestäjä resursseineen, yhtenäisine ohjeineen, ATK-järjestelmineen, kelpoisuusehtoineen jne. takaa yhdenvertaisen palvelun laadun ja saatavuuden koko maassa. Organisoituminen oikeusaputoimistojen yhteydessä jäänee vastaanottavan organisaation ratkaistavaksi.

Siirtymäsäännöksissä tulisi antaa tarkemmat määräykset toiminnan siirtymisestä kunnalta valtiolle. 

Hallituksen esitysluonnoksen yksityiskohtaisten perustelujen mukaan 13 §:n 1. momentti ei tule lainkaan sovellettavaksi, mikäli kunnalle edunvalvontapalvelut tuottanut yksikkö siirtyy kokonaisuudessaan oikeusaputoimiston yhteyteen. Mainittu momentti määrää siis tehtävistä, mutta ei organisaatiosta. Johdonmukaista olisi, että toisessa momentissa määrättäisiin vastaavissa tapauksissa vuoden 2008 vuositilin tekeminen vastaanottajan velvollisuudeksi, koska sille siirtyvät henkilökunta, valvottavien asiakirjat  ja muut edellytykset tilien tekemiseen.

Vuoden 2008 tilejä voidaan tehdä vuoden 2009 tammi-helmikuusta alkaen, kun kaikki joulukuun ja vuodenvaihteen tositteet ja tiliotteet on saatu ja järjestetty paikoilleen. Käytännössä ainakin joissakin suurimmissa kunnissa tilejä tehdään lähes koko vuosi. Mikäli henkilöstö siirtyy uuden palveluntuottajan palvelukseen, ei kunnan palvelukseen jää sellaisia henkilöitä, jotka voisivat tilit tehdä. Ehdotuksessa ei myöskään oteta kantaa siihen, miten palkkio vuoden 2008 edunvalvonnasta jaetaan, kun tilit tehdään vuoden 2009 puolella. Edelleen siirtymäsäännöksissä ehdotetaan mm. ATK-ohjelmien luovuttamista korvauksetta. ATK-ohjelmat ovat joissakin kunnissa edunvalvontatoimistoille räätälöityjä ja ne vaativat jatkuvaa huomattavia kustannuksia aiheuttavaa ylläpitoa. Ehdotettu tietoliikenneyhteyksien luovuttaminen edes kohtuullista korvausta vastaan saattaa olla ongelmallista jopa mahdotonta, kun kunnan ulkopuolisella palveluntuottajalla pitäisi ehdotuksen mukaan olla mahdollisuus käyttää kunnan tietoverkkoa.

Esityksen mukaisessa ratkaisussa kunnan toiminnot siirtyvät valtion toiminnaksi. Tällaisessa tilanteessa on välttämätöntä, että edunvalvontapalveluissa toimivan henkilöstön palvelussuhdeturvasta huolehditaan siten, että siirtyvä henkilöstö säilyttää nykyiset palvelussuhteensa ehdot. Myöskään luovuttavalle osapuolelle eli kunnille ei saa jäädä henkilöstöön liittyviä rasitteita toiminnan siirtämisen johdosta.

Edellä olevan perusteella Turun kaupunki katsoo, että luonnoksessa esitetty ratkaisu edunvalvontapalvelujen siirtämisestä oikeusaputoimistojen yhteyteen on hyvä ja tarkoituksenmukainen ratkaisu. Siirtymäsäännöksillä on kuitenkin turvattava toiminnasta luopuvan tahon oikeudet ja siirtyvän henkilökunnan edut.

Turun kaupunki

Mikko Pukkinen 		Antero Kastemaa
kaupunginjohtaja		I kaupunginlakimies

.