Oikeusministeriö
Lainvalmisteluosasto
	
Oikeusministeriön lainvalmisteluosaston lausuntopyyntö 22.3.2006 (OM06/481/2006)	
	
KESKUSRIKOSPOLIISIN LAUSUNTO	

Lausuntopyyntö	Oikeusministeriön lainvalmisteluosasto on pyytänyt keskusrikospoliisilta lausuntoa luonnoksesta hallituksen esitykseksi rikoslain 50 luvun muuttamisesta. Ehdotetuilla säännöksillä pantaisiin täytäntöön Euroopan unionin neuvoston puitepäätös laittoman huumausainekaupan rikostunnusmerkistöjä ja seuraamuksia koskevien vähimmäissääntöjen edistämisestä.

Keskusrikospoliisin lausunto

Luonnoksessa hallituksen esitykseksi ehdotetaan huumausainerikoksiin liittyvää rangaistavuutta laajennettavaksi tietyin osin, uutta törkeää huumausainerikoksen edistämisen kriminalisointia ja oikeushenkilön rangaistusvastuun ulottamisesta kaikkiin muihin rikoslain 50 luvun kriminalisointeihin paitsi huumausaineen käyttörikokseen.

Keskusrikospoliisin näkemyksen mukaan ehdotetut lainmuutokset ovat rikostorjunnan näkökulmasta tarpeellisia.  Huumausainerikollisuus on osa järjestäytyneen rikollisuuden toimintaa ja sen vuoksi kaikki lainsäädännön keinot sen torjumiseksi ovat kannatettavia. Koska järjestäytynyt rikollisuus toimii nykyään yhä kansainvälisemmällä tasolla, on selvää, että mahdollisimman yhtenevät rikostunnusmerkistöt eri maissa edistävät maiden välistä rikostorjuntayhteistyötä.

	Voimassa olevassa laissa on säännös huumausainerikoksen edistämisestä (4 §). Sen sijaan laissa ei ole teon kvalifioitua tekomuotoa, joka nyt ehdotetaan lisättäväksi. Keskusrikospoliisi pitää kannatettavana, että kansallisessa lainsäädännössä halutaan ulottaa törkeä huumausainerikoksen edistämistä koskeva säännös koskemaan myös huumausainerikosten rahoittamista, vaikka puitepäätös ei tähän velvoitakaan. Laajamittainen, järjestäytyneen rikollisuuden ohjaama huumausainekauppa on moniportaista ja näin ollen, kuten lakiehdotuksen perusteluissa on todettu, rahoittajan suhde itse tekoon voi olla varsin etäinen, mutta ei suinkaan merkityksetön. Rangaistusvastuun kannalta on epätyydyttävää, että taho, joka todellisuudessa on mahdollistanut rikollisen toiminnan, mutta johon ei voi kohdistaa tekijävastuuta, saisi lievemmän rangaistuksen kuin törkeän huumausainerikoksen tekijät. Uuden lainkohdan soveltamisessa vaikeutena tulee olemaan sen tunnusmerkistötekijän osoittaminen ja toteennäyttäminen, että rikoksentekijä toimii huumausainerikosten laajamittaiseen tekemiseen erityisesti järjestäytyneen rikollisryhmän jäsenenä. 

Rangaistusvastuun ulottaminen oikeushenkilöön on täysin perusteltua huumausainerikoksissa. Peruste kriminalisoinnille löytyy niin ikään järjestäytyneen rikollisuuden yhä monialaisemmasta toiminnasta. Järjestäytyneen rikollisuuden toimia saatetaan kytkeä laillisen liiketoiminnan oheen. Tavanomainen tapa häivyttää rikoshyödyn laiton alkuperä on sijoittaa tai muulla tavalla "pestä" rikoshyöty laillisessa liiketoiminnassa.  

Suomessa oikeushenkilö voidaan voimassa olevan rikoslain 9 luvun mukaan tuomita yhteisösakkoon. Puitepäätöksessä on esitetty oikeushenkilöön kohdistettavaksi monipuolisempaa seuraamusvalikoimaa, joka pitää sisällään erilaisia rikosoikeudellisia tai muita sakkoja ja seuraamuksia. Näitä erityisseuraamuksia ovat muun muassa oikeuden menettäminen verohelpotuksiin tai muunlaisiin etuuksiin, oikeudellinen määräys lopettaa toiminta ja rikoksen tekemiseen käytettyjen laitosten sulkeminen väliaikaisesti tai pysyvästi. Seuraamuksiin kuuluu myös ns. menettämisseuraamus, jonka tuomitseminen Suomessa on oikeushenkilön kohdalla mahdollista voimassa olevan rikoslain 10 luvun 1 §:n 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Ehdotusluonnoksessa ei esitetä säädettäväksi edellä mainittuja erityisseuraamuksia.

Seuraamusjärjestelmän pitäminen selkeänä ja ehkä suppeanakin on hyvä tavoite. Esimerkiksi rikosoikeudellisten ja ns. hallinnollisten seuraamusten vaihtoehtoisuus saattaa aiheuttaa sekaannusta lain soveltamistilanteissa. 

Keskusrikospoliisi pitää luonnosta hallituksen esitykseksi hyvin perusteltuna.

Keskusrikospoliisin päällikkö
Poliisineuvos		Rauno Ranta

Rikostarkastaja 		Sirpa Laakso