VANTAAN KÄRÄJÄOIKEUS		LAUSUNTO
PL 194				7.9.2012
01301 VANTAA

	

Oikeusministeriölle

Viite	Lausuntopyyntö 28.6.2012	OM 1/31/2010

Asia	Työryhmän mietintö "Asiantuntija-avusteisen huoltoriitojen sovittelun laajentaminen" 
	(OM 36/2012)

Yleistä	Vantaan käräjäoikeus ei ole ollut mukana asiantuntija-avusteisen huoltoriitojen sovittelun 	kokeilussa, joten kokemusta tästä sovittelumuodosta ei ole. Lausunto perustuu näin ollen 	kokemuksiin huoltoriitojen sovittelusta ja sopimisesta muutoin sekä mietinnössä 36/2012 ja 	siinä viitatuissa lähteissä esitettyyn. 

	Käräjäoikeus keskittyy lausunnossaan siihen, mitä lisäarvoa ja etua asiantuntija-avusteisel-	la sovittelulla on verrattuna käräjäoikeuksissa muutoin käytössä oleviin menettelytapoihin. 	Lähtökohtana on se, että asianosaiset sopivat huomattavasti asiantuntija-avusteisen sovitte	lun piiriin kuuluvia asioita perinteisessä alioikeusmenettelyssä, mutta asian laadun vuoksi ne  	ratkaistaan päätöksellä, jonka sisältö on asianosaisten tekemän sovinnon mukainen.

	Vantaan käräjäoikeus pitää lähtökohtaisesti hyvänä sitä, että huoltoriitojen ratkaisemiseen 	yritetään löytää uusia keinoja. Kokeilu on alkanut neljässä käräjäoikeudessa 1.1.2011. Ko-	keilua on laajennettu 1.9.2012 seitsemään muuhun käräjäoikeuteen. Vantaan käräjäoikeuden 	mielestä on kyseenalaista voidaanko näin lyhyen kokeilun perusteella tehdä sellaista johto	päätöstä, että sovittelu on laajennettava koko maahan. Myöskään nyt puheena olevassa mie	tinnössä ei ole riittävästi punnittu eri sovittelu- ja sopimusmenettelyjen etuja ja haittoja. Täl	lainen punninta edellyttäisi tarkempaa tutkimustietoa.

	Vantaan käräjäoikeus esittää tässä lausunnossa kysymyksiä ja kriittisiä huomioita sovittelun 	laajentamisesta mietinnössä esitetyllä tavalla. Useaan kysymykseen ei mietinnössä esitetyn 	perusteella pysty ottamaan vastaamaan tai ottamaan selkeää kantaa.

Resurssien säästöstä, käsittelyn nopeutumisesta ja tehostumisesta sekä sovintojen pysyvyydestä

	Mietinnössä todetaan, että väliraportin mukaan käsittely sovittelussa on ollut nopeampaa 	kuin oikeudenkäynnissä ja suurin osa jutuista on saatu sovituksi yhdessä istunnossa. Sovitte-	lun mediaanikesto on ollut noin 1,5 kuukautta sovittelun aloituspäätöksestä tai hakemuksen 	vireilletulosta.  Lisäksi väliraportin mukaan kokeilun aikana kokeilukäräjäoikeuksien selvi-	tyspyynnöt ovat vähentyneet olennaisesti. 	

	Jos em. tapauksissa kyse on ollut vaikeasta eroriidasta, jossa on ainekset vaikeaan patologi-	soituneeseen  konfliktiin,  väliraportin tulos on hyvin toivoa antava. Käräjäoikeus kuitenkin 	pitää  välttämättömänä selvittää, minkälaisista tapauksista sovinnot ovat muodostuneet. Jos 	tapaukset ovat olleet sen tyyppisiä, että sovinto olisi ollut saavutettavissa  tuomarivoimin, 	jäänevät asiantuntijasovittelun hyödyt hyvin vähäisiksi, jolleivat olemattomiksi.

	Ennen kuin asiantuntija-avusteisen sovittelun merkitystä voidaan kokonaisvaltaisesti arvioi-	da, käräjäoikeus pitää tarpeellisena selvittää, miten paljon pelkästään tuomarin välityksin 	on päättynyt asiantuntija-avusteisen sovittelun piiriin kuuluvia asioita siten, että sovinto on 	kirjattu käräjäoikeuden päätökseksi, ja mikä on ollut tällaisen menettelyn kesto. Vertailun	vuoksi olisi selvitettävä koko prosessin kesto myös jutuissa, jotka ovat päättyneet asiantunti-	ja-avusteisessa sovittelumenettelyssä. Edellä kerrottu mediaanikesto laskettuna sovittelun 	aloittamispäätöksestä tai hakemuksen vireilletulosta ei vielä kerro prosessin kokonaiskes-	tosta.

	Väliraportissa 2/2012 (8.1.10) todetaan, että päätös sovitteluun siirtämisestä on 73 prosentis-	sa tehty jo kirjallisessa valmistelussa, eli ennen kuin on ollut selvillä olisiko sovinto saavu-	tettavissa tuomarin voimin valmisteluistunnossa. Vain 18 prosentissa päätös on tehty val-	misteluistunnossa.  Arvioitaessa asiantuntija-avusteisen sovittelumenettelyn onnistumista 	vaikeissa tapauksissa olisi tärkeää tietää, mikä osuus näistä valmisteluistunnossa sovitte-	luun ohjatuista johti lopulta sovintoon; tämä ei ilmene mietinnöstä eikä väliraportista.

	Tarkemman selvityksen puuttuessa  väliraportin informaatio antaa aihetta ajatella, onko 	asiantuntija-avusteiseen sovitteluun ohjattu pääasiassa tapauksia, jotka luultavimmin olisivat 	saaneet sovinnollisen ratkaisun valmisteluistunnossa tuomarin välityksin.

	Käräjäoikeus pitää tärkeänä selvittää, kuinka pysyviä sovintoja sovittelulla on saavutettu; 	Todelliset tulokset voidaan saada vain hankkimalla tietoa riittävän pitkän ajan kuluttua so-	vittelun toteuttamisesta. Tämän vuoksi on tärkeää selvittää, onko asiantuntija-avusteisen 	sovittelun läpikäyneitä tullut/ohjattu uudelleen sovitteluun tai onko sovittelun kohdetta myö-	hemmin käsitelty muussa, esimerkiksi tavanmukaisessa alioikeusmenettelyssä. 

	Asian saattaminen uudelleen käsittelyyn antaa aiheen ajatella, että oikeusturvaa tuomioistui-	messa hakeva ei ole sitä saanut, mikä olisi erityisen huolestuttavaa.

	Sovittelun edellytyksiin vaikuttaa keskeisesti vanhempien välisen konfliktin taso ja eropro-	sessin vaihe. Akuutissa kriisissä oleva vanhempi ei ehkä kykene rationaalisesti arvioimaan 	eri vaihtoehtojen merkitystä itsensä ja lapsen kannalta, vaan tarvitsee aikaa selvitelläkseen 	ajatuksiaan ja tunteitaan. Etenkin se vanhemmista, jolla on päävastuu lapsen arkirutiineista, 	joutuu lujille ja jos sovitteluun käytetään pitkä päivä, saattaa hän voimavarojen puutteessa 	alistua  sovintoon, joka pitemmän päälle ei ole tyydyttävä. Tähän voi vaikuttaa myös mietin-	nössä esitetty lakimiesavustajan rooli. Jos lakimiesavustaja toimii siten, kuin mietinnössä 	on esitetty - tehtävänään sitouttaa päämiestä etsimään ratkaisua ja saada päämies ym-	märtämään että sovittelussa voi joutua luopumaan omista ensisijaisista toiveistaan, onko, 	sovittelun mahdollisesti epäonnistuttua, lakimiesavustajalla edellytyksiä jatkaa avustamis-	ta; heikentyykö luottamussuhde jos lakimiesavustaja suosittelee ratkaisua, johon päämies ei 	voi suostua. Mietinnössä esitetynkaltainen rooli myös aiheuttaa sen, että asianosaisella ei 	itse asiassa olisi päämiehensä etua ensisijaisesti edustavaa avustajaa asiantuntija-avustei-	sessa sovittelumenettelyssä. Asianajajan ja avustajan ensisijainen tehtävähän on kuitenkin 	päämiehen edun valvominen. Mahdollinen avustajan vaihtaminen lisää oikeudenkäynnin 	kustannuksia.

 	Johtopäätöksenä tässä esitetystä käräjäoikeus pitää mahdollisena asiantuntija-avusteisen 	sovittelun johtavan siihen, että sovinto ei ole todellinen, eikä oikeussuojan tarpeessa oleva 	ole sitä saanut.	

	Olosuhdeselvitysjonojen lyheneminen kokeilun aikana lienee itsestään selvyys, eikä anna 	informaatiota resurssien säästymisen osalta puolesta tai vastaan. Onko kysymys siitä, että 	olosuhdeselvityksiin käytetty työpanos on ohjautunut toiseen kohtaan huoltoriidan ratkaisua.

Asiantuntija-avustajien pätevyysvaatimukset

	(4.2) Työryhmän esittämät asiantuntijalta edellytettävät vaatimukset  ovat korkeat.  Avustaja 	joutuu sovittelussa luomaan käsityksen lapsen psyykkisestä tilanteesta vanhempien kuvauk-	sen perusteella ja hänen tulisi siitä kyetä tunnistamaan ja erottamaan toisaalta erokriisiin liit-	tyviä lapsen normaaleja reaktioita ja toisaalta kehitykseen liittyviä pidempiaikaisia häiriöitä 	ja kehityksen riskejä. Tehtävä tuntuu erittäin vaativalta.  Tällaisen käsityksen luominen voi-	si olla mahdollista myöhemmin kun aikaa erosta on kulunut mutta tuskin vanhempien olles-	sa vaikean eroriidan keskellä, epärationaalisessa vaiheessa. Tähän nähden herää kysymys 	voiko sosiaalityöntekijä  toimia asiantuntija-avustajana ja onko ylipäätään em. taidot omaa-	via henkilöitä saatavissa.

	Johtopäätöksenä edellä esitetystä käräjäoikeus katsoo olevan ainakin tarvetta tarkemmin 	tavanomaiseen alioikeusmenettelyyn vertailtuna selvittää, onko asiantuntija-avusteisesta 	sovittelusta saatavissa lisäarvoa niissä tapauksissa, joissa sovittelua oikeasti tarvittaisiin 	vai  olisiko pikemminkin syytä selvittää keinoja riitaisten vanhempien ohjaamiseksi jonkin-	laisten  yksilöllisten  sopeuttamiskeinojen piiriin erotilanteessa, mikä vanhempien tilanteen 	koheneminen joka tapauksessa koituisi  lapsen eduksi riippumatta saavutetaanko huolto-	asiassa sovinto vanhempien kesken vai ratkaiseeko asian tuomari.

Eräistä ehdotuksista 

	Mikäli asiantuntija-avusteisten huoltoriitojen sovittelu laajenee työryhmän esittämällä taval-	la, työryhmän ehdotus  siitä, että asiantuntija-avustajien pätevyysvaatimuksesta säädetään 	laissa ja pätevyysvaatimusten tulee vastata tehtävän vaativuutta on kannatettava. Samoin se, 	että sovittelulaissa säädettäisiin, että asiantuntija-avustajan käyttäminen on osapuolille mak-	sutonta.

	Työryhmän ehdotus (4.1) , että asiantuntijapalveluiden järjestämisestä tulisi säätää lain ta-	solla on kannatettava.

	Työryhmän ensisijainen ehdotus asiantuntijapalveluiden järjestämisestä on kannatettava 	(4.1.1). Sen sijaan "vaihtoehtoista mallia" ( 4.1.2) ei voida hyväksyä. Se tuo mukanaan vaa-	ran, siitä että määrärahat asiantuntija-avusteiselle sovittelulle vähentäisivät muihin tuomiois-	tuinten toimintoihin varattavia määrärahoja. Eri asiaryhmien ja asianosaisten kohtelu tuo	mioistuimessa tulee olla tasapuolista. On varmistettava, että tuomioistuinten muut toiminnot 	eivät vaarannu tai heikenny asiantuntija-aloitteisen sovittelun käyttöönoton myötä.

Lausunnon valmistelu

	Vantaan käräjäoikeuden lausunnon ovat valmistelleet käräjätuomarit Jukka Huunonen
	ja Anne Niemi.

	Seppo Karvonen
	laamanni