ITÄ-SUOMEN HOVIOIKEUS
Presidentti
26.3.2012

Oikeusministeriölle

Viite: oikeusministeriön lausuntopyyntö 8.2.2012 OM 11/03/2012

Asia: lausunto luonnoksesta oikeusturvaohjelmaksi

Viitekirjeen johdosta esitän lausuntonani seuraavan.

Ohjelmaluonnoksessa mainitut tavoitteet ja ehdotetut toimenpiteet ovat pääosin oikeita ja hyväksyttäviä. Jäljempänä kommentoin joitakin luonnoksen kohtia. Alla oleva numerointi viittaa ohjelmaluonnoksen numerointiin.

1.  Hometaloriitojen ennalta ehkäiseminen on sekä yhteiskunnan että kaupan osapuolten kannalta ensiarvoisen tärkeätä. Yksi keino saattaisi, olla asiantuntijavoimin tapahtuvan kaupan kohteen pakollisen ennakkotarkastuksen käyttöön ottaminen. Tällaista järjestelyä ehdottaa oikeusneuvos Mikko Tulokas  Juhlajulkaisussa Juhani Wirilander 1935 - 30/11 - 2005 , Gummerus Kirjapaino Oy, Jyväskylä 2005, s. 396-403.    

Ohjelmaluonnoksessa viitataan vakuutusturvan aikaansaamiseen salaisten virheiden varalta. Saamani tarkistamattoman tiedon mukaan luonnoksessa ehdotettuja vakuutuksia olisi jo saatavissa. Vakuutuksen hinta on kuitenkin varsin korkea.  

5. ja 19. Korkeimman hallinto-oikeuden muuttaminen korkeimman oikeuden tapaan aidoksi prejudikaattituomioistuimeksi on vakavan harkinnan arvoinen kysymys. Se edellyttäisi hallintotuomioistuinjärjestelmän muuttamista kolmiportaiseksi.  Tämä taas liittyy kohdassa 19. esitettyyn yleisten tuomioistuinten ja hallintotuomioistuinten yhdistämismahdollisuuksien selvittelyyn. Tanskassa ja Norjassahan ei ole erillisiä tuomioistuinlinjoja. Ruotsissa on käyty keskustelua ylimpien tuomioistuinten yhdistämisestä. Eri tuomioistuinlinjojen yhdistämistä koskeva suuri periaateselvitys kannattaisi myös Suomessa tehdä. 

Kun oikeusturvaohjelmaan ollaan ottamassa 19. kohdan mukaista ehdotusta keskustelun avaamiseksi tässä asiassa, on epäloogista, että toisaalta ollaan hovi- ja hallinto-oikeuksia ripottelemassa eri paikkakunnille, kuten presidentti Sevónin johtama verkostotoimikunta ehdottaa. Siinäkin tapauksessa, että yleiset ja hallintotuomioistuimet pidettäisiin erillään, eri tuomioistuinlinjoihin kuuluvien tuomioistuinten pitäisi keskittyä samoille paikkakunnille, jotta maahan saataisiin vahvoja ja vetovoimaisia oikeuskeskittymiä.

8. Jatkokäsittelylupamenettelystä saatavien kokemusten arviointi on tärkeää. Jo nyt näyttää siltä, että järjestelmä toimii juuri niin kuin on tarkoitettu. Menestymismahdollisuuksia vailla olevia valituksia jää kokonaan tekemättä. Tähän viittaa vuonna 2011 tapahtunut hovioikeuksiin saapuneiden asioiden määrän aleneminen, joka näyttää alkuvuoden kokemusten mukaan olevan jatkumassa tänäkin vuonna, nyt myös Helsingin hovioikeudessa. Samaa todistaa se hovioikeuden jäsenten havainto, että hovioikeuteen tulevien juttujen keskimääräinen vaikeusaste on selvästi noussut. Juttumäärien vähenemisestä huolimatta työmäärä ei ole vähentynyt. Tähän luonnollisesti osaltaan vaikuttaa myös vuosittain tapahtunut resurssien vähentäminen.

9. Käsitykseni mukaan muutoksenhakemista näyttökysymyksissä ei voida ainakaan kokonaan kieltää tai voimakkaasti rajoittaa. Virhearviointien korjaamiseen täytyy olla mahdollisuus. Ruotsin uudesta hovioikeusprosessijärjestelmästä saatavia kokemuksia tulee aktiivisesti seurata, jotta voidaan päätellä, millä tavoin uuden tekniikan hyväksikäyttämistä itse prosessissa on meillä tarkoituksenmukaista laajentaa. Se on joka tapauksessa järkevää ja väistämätöntä.

11. Tässä jää epäselväksi, mihin ehdotuksella tähdätään ja mitä epäkohtia sillä on tarkoitus korjata.

12. Tämän kohdan teksti on niin tiivis, että sen merkitystä ei ole helppo hahmottaa.

13. Nykyiset säännökset antavat riittävät keinot työn laadun huomioon ottamiseen avustajan palkkiota määrättäessä. Saattaisi olla tarpeen KKO:n ja hovioikeuksien oikeuskäytännöllä koettaa ohjata käytäntöä. Tiedän, että palkkion alentamisen perusteleminen työn huonolla laadulla on asianajajille ja muille avustajille ankara isku. Siksi tämän keinon käyttämisen pitää perustua yksilöitävissä oleviin virheisiin tai laiminlyönteihin eikä sen liian kevein perustein tapahtuvaan käyttöön tule rohkaista.

13. ja 14. kohtien välissä olevassa tavoitetekstissä puhutaan hovi- ja hallinto-oikeusverkoston tiivistämisestä. Mitä se tarkoittaa? Vaikuttaa lähinnä siltä, että kysymys on tosiasioitten verbaalisesta kaunistelusta. Verkostoahan on tarkoitus harventaa.

14. Hovi- ja hallinto-oikeuksien rakenneuudistushanke on varsin ongelmallisessa vaiheessa. Presidentti Sevónin toimikunnan mietinnössä ei ole lainkaan laskelmaa toimikunnan ehdottaman uudistuksen taloudellisista kokonaisvaikutuksista. On ilmeistä, että toimikunnan mietinnön toteuttaminen lisää valtion kustannuksia, vaikka keskeisenä tavoitteena on ollut valtion varojen säästäminen. Ks. Itä-Suomen hovioikeuden mietinnöstä antama lausunto 17.6.2011.

Muutenkin verkostotoimikunnan mietintö on menettämässä ajankohtaisuutensa siihen nähden, että jatkokäsittelylupa mitä ilmeisimmin on vähentämässä hovioikeuksiin saapuvien juttujen määrää. Siitä johtuen tulee entistä välttämättömämmäksi tarkastella järkevän hovioikeusverkoston luomisen kannalta koko maata eikä rajoittua vain Itä-Suomeen. Muita vaihtoehtojahan toimikunta ei tosiasiassa käsittele. 

Ohjelmaluonnoksessa todetaan, että verkostoratkaisut tehdään siten, ettei rakenteiden jatkokehittämiselle aseteta esteitä. Tämä on välttämätön lähtökohta. Mikäli jatkokäsittelyluvan vaikutukset juttumääriin osoittautuvat sellaisiksi kuin nyt näyttää, verkostotoimikunnan mietintö menettää merkityksensä ja koko maata koskeva suunnittelutyö olisi aloitettava alusta. Mikäli kuitenkin pidetään välttämättömänä edetä osittaisuudistuksin, tulee seuraavat seikat ottaa huomioon.

Sen lisäksi, että verkostotoimikunnan mietinnössä oleva ehdotus perustuu keskeisiltä osilta vääriin faktoihin, uuden Itä-Suomen hovioikeuden sijoittaminen Kouvolaan estäisi rakenteiden jatkokehittämisen. Kun edessä ilmeisesti on paluu ennen 1.5.1978 vallinneeseen neljän hovioikeuden järjestelmään, on varmaa, että yksi neljästä hovioikeudesta ei ole pääkaupunkiseudun kanssa samaan  aluehallintoalueeseen kuuluvassa Kouvolassa.  Hovioikeus Kuopiossa ei aseta estettä rakenteiden jatkokehittämiselle. Järkevintä ja halvinta olisi sijoittaa sekä uusi hovioikeus että uusi hallinto-oikeus Kuopioon. Viittaan myös edellä kohdasta 19. lausumaani.

15. Hallitusvallasta riippumattoman tuomioistuinhallinnon saaminen Suomeen on tuomioistuinten rakenteellisen riippumattomuuden kannalta välttämätöntä. Enää ei pidä vain selvittää, vaan nyt on ryhdyttävä toimenpiteisiin tuomioistuinhallinnon uudistamiseksi oikeusvaltioperiaatteen kannalta kestävällä tavalla. Olen havainnut, että oikeusministeriössä hiljaisesti vastustetaan tätä välttämätöntä hallinnon uudistamista. Kysymys on niin suuresta periaatteellisesta kysymyksestä, etteivät sitä ratkaistaessa saa olla vallan säilyttämisen pyyteet vaikuttamassa. Pohjoismaissa, eritoten Tanskassa ja Norjassa, on tuomioistuinhallinnon järjestämisestä hyviä malleja saatavissa.

Nykyistä vahvemman johtamiskulttuurin luominen tuomioistuinlaitokseen jää merkitykseltään hämäräksi. Jos sillä tarkoitetaan tuomioistuinten ulkopuolelta tulevaa johtamista, liikutaan rakenteellisen riippumattomuuden kannalta vaarallisilla vesillä. Suurten yksiköiden suosiminen puolestaan asettaa uusia vaatimuksia tuomioistuinten sisäiselle johtamiselle. Mielestäni ohjelmaluonnoksen tätä kohtaa pitää selventää.

17. Jatkokäsittelyluvan myötä entistä suurempi osa hovioikeuksien työpanoksesta kohdentuu laajojen ja vaikeiden juttujen ratkaisemiseen. Tällöin erilaisten kevennettyjen kokoonpanojen käyttäminen käy entistä ongelmallisemmaksi. Kun oikeudenkäynnin painopiste on käräjäoikeuksissa ja hovioikeuksilla on virheitä korjaava, kontrolloiva ja käytäntöjä tasaava rooli, ei voida lähteä siitä, että hovioikeudessa voitaisiin laajassa mitassa käyttää kevennettyjä kokoonpanoja tai esittelijöitä hovioikeuden jäseninä. HOL 9 §:n järjestelyhän on jouduttu luomaan hovioikeuksien ratkaisukapasiteetin kasvattamiseksi ja sitä tietä ruuhkautumisen torjumiseksi. Nykyisin varsinaisia ruuhkia ei voida hovioikeuksissa katsoa olevan.

Esittelymenettelystä ei ole syytä luopua. Kirjallisessa menettelyssä jutut tosiasiassa esitellään. Joko esittelijä tai valmistelusta vastaava jäsen sen tekevät. Jos tällaista tosiasiassa esittelymenettelyä lakataan kutsumasta esittelyksi, ei sillä voiteta mitään. Pääkäsittelyjutuissa ei esittelyä tapahdu, mutta niissäkin on joskus tarpeen käyttää jäsenten apuna lainoppinutta valmistelijaa, siis viskaalia tai asessoria. Valtion säästöohjelmien myötä tapahtunut hovioikeuksien viskaalin ja asessorin virkojen osittainen alasajaminen on ollut kahdessa mielessä virhe. Ensiksi hovioikeuksissa tarvitaan avustavaa lainoppinutta henkilökuntaa. Toiseksi nyt kannetaan eri tahoilla huolta siitä, mistä saadaan uusia päteviä tuomareita eläkkeelle siirtyvien tuomareiden runsasta määrää korvaamaan. Eihän tässä ole ihmettelemistä, kun ensiksi vähennetään tuomarinuralle vievän pääväylän, hovioikeuden viskaalien ja asessoreiden virkojen määrää.

18. Tuomioistuinten osastonjohtajien ja päällikkötuomarien virat yleensäkin ovat ensisijaisesti tuomarin virkoja. Niiden muuttaminen määräaikaisiksi ei ole ongelmatonta.

Mikäli hovioikeudenlaamannin virkaan ei liity osaston johtajuutta tai muuta erityistä tehtävää, koko virka käy erillisenä virkana tarpeettomaksi. Hovioikeudenlaamannin virka ilman jotain erityistä tehtävää merkitsisi vain muita korkeampaa palkka joillekin hovioikeuden jäsenistä.

26. Tämän kohdan merkitys jää hämäräksi. Mistä konkreettisesti on kysymys?

33. Tekstistä ei käy selville, mitä tarkoitetaan tuomioistuinten urapolulla. Liittykö se jotenkin esimerkiksi  40. kohdassa puheena olevaan tuomarinuralle rekrytoitumiseen?

35. Tässä kohdassa oleva ajatus on oikea. Siihen liittyy kuitenkin oikeusturvan kannalta suurempi kysymys. Valtion ydintehtäviä ovat ulkoisesta ja sisäisestä turvallisuudesta sekä oikeudenhoidosta huolehtiminen. Näiden vaatimista menoista säästäminen juustohöyläperiaatteella on myös oikeusturvan kannalta vaarallista. 

Helsingin Sanomissa julkaistiin 25.3.2012 juttukokonaisuus eri rikoksen lajien selvittämisprosenteista eri puolilla maata. Teksti oli hätkähdyttävää luettavaa. Mikäli rikoksia ei selvitetä, tuomioistuimissakin päästään vähemmillä kustannuksilla. Tällaiset tuottavuussaavutukset ovat oikeusturvan kannalta tuhoisia. Kansalaisten luottamus yhteiskunnan kykyyn turvata hyvän elämän edellytykset horjuu. Mielestäni oikeusturvaohjelmassa tulisi kiinnittää huomiota tämäntapaisiin perustavaa laatua oleviin kysymyksiin.

40. Viittaan siihen, mitä edellä 17. kohdassa on sanottu. Toistan vielä sen, että on ollut lyhytnäköistä hoitaa valtion tuottavuusohjelmia oikeusministeriön alalla siten, että on menty yli sieltä, missä aita on matalin. Varsin lyhyen ajan kuluessa on tuomioistuinharjoitteluvirkoja, nykyisiä käräjänotaarin virkoja vastaavia virkoja vähennetty noin sata. Hovioikeuksien esittelijäkuntaa on edellä todetuin tavoin ajettu osittain alas. Ei ole ihme, että nyt joudutaan kantamaan huolta, mistä saadaan päteviä tuomareita eläkkeelle siirtyvien tilalle. Oikeushallinnosta puuttuu pitkän tähtäyksen ote. Syystä tai toisesta siellä joudutaan vain ratkaisemaan aina sillä kertaa päälle kaatumassa oleva ongelma. Oikeushallinnon rakenteet ja resurssit on uudistettava.

Mikael Krogerus
hovioikeuden presidentti