MCB FINANCE FINLAND OY					LAUSUNTO 4.5.2012 

Pikaluotto 2011 -työryhmän mietintö 11.4.2012			        OM 17/41/2011
        OM 035:00/2011

Oikeusministeriölle

MCB Finance Finland Oy (jäljempänä ”MCB”) on saanut Suomen Pienlainayhdistys ry:n kautta tiedon oikeusministeriön 11.4.2012 lähettämästä lausuntopyynnöstä koskien 11.4.2012 julkaistua Pikaluotto 2011 -työryhmän mietintöä. MCB ei ole Suomen Pienlainayhdistys ry:n jäsen, mutta koska MCB on yksi suurimmista pikaluottoja tarjoavista yrityksistä Suomessa, haluamme antaa oikeusministeriölle oman lausuntomme koskien Pikaluotto 2011 -työryhmän mietintöä.

MCB on vuonna 2005 perustettu vakavarainen, yksityishenkilöiden kuluttajaluototukseen keskittynyt rahoitusyhtiö, joka on osa Lontoon pörssiin 2007 listattua MCB Finance Group Plc:tä, ja jolla on Suomen lisäksi toimintaa Latviassa, Liettuassa ja Virossa. MCB tarjoaa Suomessa Credit24.fi -lainapalvelun kautta vakuudettomia 50—3 000 euron kuluttajaluottoja 7 päivän—24 kuukauden laina-ajalla. 

MCB käsitteli vuonna 2011 yhteensä yli 102 000 luottohakemusta ja myönsi 72 000 luottoa, joista 93 prosenttia oli pääomaltaan enintään 1 000 euron luottoja. MCB:n luottotappio oli vuonna 2010 noin 5 prosenttia ja luottotappiovaraus vuonna 2011 myönnetyille luotoille noin 5 prosenttia. MCB:n asiakkaista 78 prosenttia on yli 25-vuotiaita ja asiakkaiden keski-ikä on 38-vuotta.

MCB vastustaa työryhmän mietinnön ehdotusta luottojen hintasääntelystä

Työryhmä esittää mietinnössään luottojen hintasääntelyä tarkoituksenmukaisimpana keinona puuttua pikaluottojen aiheuttamiin ongelmiin.

Työryhmän väittää mietinnössään, että pikaluotoista johtuva ylivelkaantuminen koskee erityisesti nuoria ja taloudellisesti heikossa asemassa olevia maksukyvyttömiä henkilöitä.

Suomen Asiakastieto Oy:n 13.4.2012 julkaiseman tilaston mukaan alle 30-vuotiaiden osuus maksuhäiriöistä on noin 10 prosenttia, mikä ei tue työryhmän väitettä. Lisäksi yksinomaan pienluotoista johtuvien maksuhäiriöiden osuus on vain 1 prosentti, mikä tarkoittaa, että suurin osa maksuhäiriöistä johtuu muista saatavista, kuten kulutusluotoista, maksamattomista laskuista jne.

MCB:n omassa liiketoiminnassa nuorten, alle 25-vuotiaiden, osuus asiakkaista on hyvin pieni. MCB on myös koko toimintansa ajan kehittänyt ja parantanut luottohakemusten riskienhallinta- ja käsittelyprosesseja, minkä ansiosta MCB:n luottotappiot ovat vakuudettomaan luotonantoliiketoimintaan nähden hyvin alhaisella tasolla. Emme siten pysty havaitsemaan omassa liiketoiminnassamme työryhmän mietinnössä mainittuja ongelmia.  

Työryhmä ehdottaa mietinnössään hintasääntelyä koskien alle 1 000 euron suuruisia niin vakuudellisia kuin vakuudettomia kertaluottoja ja jatkuvia luottoja. Työryhmän ehdotuksen mukaan sääntelyn ulkopuolelle jäisivät hyödykesidonnaiset luotot.
 
Pidämme yhdenvertaisuuden kannalta ylipäätään kyseenalaisena poikkeuksellisena sitä, että vain tietyllä toiminta-alueella toimivien yritysten liiketoimintaa pyritään merkittävästi rajoittamaan lainsäädännöllä, vaikka tilastotiedon perusteella on todettavissa, etteivät ongelmat rajoitu pelkästään kyseiseen liiketoiminta-alueeseen. 

Mielestämme ehdotettu hintasääntely on ongelmallinen myös perustuslain 15 §:ssä säädetyn omaisuuden suojan ja 18 §:n 1 momentissa turvatun elinkeinonharjoittamisen oikeuden kannalta. Hintasääntely rajoittaa perustuslaissa turvattuja perusoikeuksia ilman, että painavan yhteiskunnallisen tarpeen, välttämättömyyden ja oikeasuhtaisuuden edellytykset täyttyisivät, 

Työryhmän ensisijainen ehdotus hintasääntelylle (vaihtoehto II) on asettaa yläraja luottojen todelliselle vuosikorolle. Korkokatoksi ehdotetaan korkolaissa tarkoitettua viitekorkoa lisättynä [35—49] prosenttiyksiköllä eli yhteensä [36—50] prosenttia. Mietinnön mukaan sääntelyn tavoitteena on, ettei se kokonaan estäisi pienehköjen kertaluottojen tarjontaa, mutta edesauttaisi sitä, että kuluttaja saa niitä nykyistä kohtuullisemmin ehdoin.

Todettakoon, että todellisen vuosikoron käyttäminen pienten ja lyhytaikaisten luottojen yhteydessä on jo lähtökohtaisesti hankalaa, koska laina-ajan ollessa lyhyt, todellinen vuosikorko ei anna lainkaan ymmärrettävää mielikuvaa kuluttajalle lainan todellisista euromääräisistä kuluista. Lyhytaikaisissa luotoissa korkoprosentti nousee joka tapauksessa hyvin korkeaksi riippumatta luoton todellisten kulujen määrästä. Esimerkiksi pääomaltaan 100 euron luoton, jonka kulut ovat 1 euro ja laina-aika 1 päivä todellinen vuosikorko 3 678,34 prosenttia.

Työryhmän oman laskentaesimerkin mukaan 30 vuorokauden laina-ajaksi annettavan pääomaltaan 300 euron luoton lainakulut olisivat yhteensä 7,67 euroa  36 prosentin todellisella vuosikorolla ja 10,16 euroa 50 prosentin todellisella vuosikorolla.
   
Esimerkkinä MCB:n liiketoiminnasta ja tavasta käsitellä lainahakemuksia mainittakoon, että MCB tunnistaa kaikki lainan hakijat niin uudet kuin palaavat asiakkaat pankkien tarjoaman ns. vahvan tunnistamismenetelmän (e-tunnistus) avulla. Lisäksi MCB käyttää luottopäätöksissä manuaalisen lainakäsittelyn tukena credit scoring -järjestelmää, jonka avulla MCB arvioi luottotappioriskiä jo lainahakemusvaiheessa. Lainahakemuksen käsittelyä varten haetaan jokaisen lainahakemuksen yhteydessä päivitettyjä tietoja 

Väestötietorekisterin ylläpitämästä väestötietojärjestelmästä sekä Suomen Asiakastieto Oy:n  ja Fonecta Oy:n tietokannoista. 

MCB:n kustannus pelkästään näiden edellä mainittujen tietokantojen käytöstä on n. 4-5 euroa hyväksyttyä lainahakemusta kohden (vaihtelee e-tunnistuksen pankkikohtaisesta hinnoittelusta riippuen). Mikäli otetaan huomioon myös hylätyt lainahakemukset ja hylätyille hakemuksille tehdyt tarkistukset on todellinen kustannus n. 5-6 euroa hyväksyttyä lainahakemusta kohden. Kustannukset vastaavat alan yleistä tasoa. 

Ottaen lisäksi huomioon MCB:n omat luotonhankintakustannukset, operatiiviset kulut henkilöstöstä, tiloista jne. sekä luottotappiot olisi MCB:n liiketoiminta ehdotetulla todellista vuosikorkoa koskevalla rajoituksella väistämättä tappiollista ja siten kannattamatonta pienissä ja lyhytaikaisissa luotoissa.

Jos lainsäädäntöä muutettaisiin työryhmän ehdottaman vaihtoehdon II mukaisesti, olisi selvää, että pieniä ja lyhytaikaisia luottoja myöntävien yritysten toimintamahdollisuudet vaikeutuisivat ja heikentyisivät olennaisesti, mikä käytännössä lopettaisi pienten luottojen tarjoamisen kuluttajille. Ehdotetun lainsäädännön vaikutukset olisivat siten vastoin työryhmän tavoitteita ja sille 2.12.2011 asetettua toimeksiantoa, jonka mukaan työryhmän on valmisteltava ehdotus pikaluottojen tarjontaoikeuden rajoittamisesta tavalla, joka ei kohtuuttomasti vaikeuta pienten luottojen saatavuutta yleisesti. 

Edellä todetuin perustein katsomme että, jos lainvalmistelua jatketaan työryhmän mietinnössä esitettyjen vaihtoehtojen pohjalta, tulisi lähtökohdaksi tällöin asettaa ennemmin mietinnössä esitetty vaihtoehto I kuin vaihtoehto II. Vaihtoehto I perustuu korkokaton yhdistämiseen kulusääntelyyn, mikä antaisi luotonantajalle mahdollisuuden periä asiakkaalta koron lisäksi todelliset kulut lainahakemuksen käsittelystä.

Mikäli lainvalmistelua jatketaan työryhmän kannattaman vaihtoehdon (vaihtoehto II) mukaisesti, eikä ehdotettuun todellisen vuosikoron kattoon tulisi merkittäviä muutoksia, tulisi luottojen tarjonta siirtymään todennäköisesti sellaiseen suuruusluokkaan, jossa lainojen hinnoittelu olisi jatkossakin vapaata. Tällainen kehitys lisäisi ja nopeuttaisi kuluttajien riskiä ylivelkaantua. Lisäksi tarjonnan siirtyminen pienistä ja lyhytaikaisista luotoista suuruusluokaltaan isompiin luottoihin rajoittaisi olennaisesti pienten luottojen saatavuutta sekä lisäisi kuluttajien eriarvoisuutta tilanteissa, jossa luotontarve on pieni ja lyhytaikainen.

Uskomme myös, että rekisteröityjen luotonantajien siirtyminen suuruusluokaltaan isompiin luottoihin synnyttäisi tarpeen hake pieniä ja lyhytaikaisia luottoja ns. pimeiltä luottomarkkinoilta.

MCB:n ehdotus ylivelkaantumisen rajoittamiseksi

Mikäli oikeusministeriön tavoitteena on ehkäistä kuluttajien ylivelkaantumista, pidämme parhaana keinona ns. positiivisen luottorekisterin perustamista, mikä on kirjattu myös hallitusohjelmaan. Positiivisten luottotietojen rekisteröintimahdollisuutta ei ole käsitelty 

tarkemmin työryhmän mietinnön laatimisen yhteydessä, vaan sitä on todettu selvitettävän valtioneuvostossa erikseen. Näkemyksemme mukaan positiivisen luottorekisterin vaikutukset velkaongelmien vähentämiseksi olisi kuitenkin syytä ottaa huomioon arvioitaessa hintasääntelyn välttämättömyyttä, tarkoituksenmukaisuutta ja mielekkyyttä. 

Uskomme, että positiivinen luottorekisteri parantaisi luotonantajien mahdollisuutta arvioida entistä paremmin kuluttajien luottokelpoisuutta. Järjestelmä velvoittaisi luotonantajia myös kehittämään scoring-järjestelmiään siten, että luottopäätöksissä voitaisiin hyödyntää paremmin tietoja kuluttajien avoimien luottojen määristä, vuosituloista ja jo perinnässä olevista saatavista. Tällä tavalla kaikilla luotonantajilla olisi tasavertainen mahdollisuus puuttua ajoissa kuluttajien velkaantumiseen ja ehkäistä kuluttajien joutumista hallitsemattomaan velkakierteeseen. 

Positiivisen luottorekisterin perustaminen parantaisi myös viranomaisten mahdollisuutta puuttua mahdollisiin ylilyönteihin luotonannossa, mahdollistaisi itsesääntelyn kehittämisen sekä edistäisi merkittävästi hyvää luotonantotapaa, kun luottoa ei enää myönnettäisi maksukyvyttömille asiakkaille. 

Näkemyksemme mukaan positiivinen luottorekisteri - toisin kuin hintasääntely - olisi tehokas keino työryhmän mietinnössä esitettyjen tavoitteiden eli ylivelkaantumisen estämisen ja velallisen selviytymismahdollisuuksien edistämiseksi. Positiivisen luottorekisterin mahdollisuudet huomioon ottaen on tuskin uskottavasti väitettävissä, että hintasääntely olisi oikeasuhtainen ja välttämätön keino näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Perustuslaissa suojatun omaisuuden suojan ja elinkeinonvapauden rajoittamiselle hintasääntelyn keinoin ei siten ole olemassa hyväksyttäviä perusteita.  

Helsingissä 4.5.2012 

Jammu Mattila
Maajohtaja
MCB Finance Finland Oy