Johtaja Anja Peltonen
20.5.2005				

Oikeusministeriö
Pl 25
00023 Helsinki

LAUSUNTO RYHMÄKANNETTA KOSKEVAAN KUULEMISTILAISUUTEEN

1)	Tulisiko tässä vaiheessa rajoittaa jatkovalmistelu koskemaan ryhmäkannetta kuluttajansuojan,  ympäristövahinkojen ja sijoittajansuojan alalle kuuluviin asioihin tai joihinkin näistä,
 	
Valmistelun rajoittaminen kuluttajansuojaan kuluttaja-asiamies vetoisena mallina 
olisi turvallinen ratkaisu, jossa elinkeinoelämän esittämän uhkakuvat eivät voi toteutua. 

Sijoittajansuoja on osa kuluttajansuojaa, eikä sitä voi jättää kokonaisuutena ryhmä-kanteen ulkopuolelle. Pitkäaikaissäästäminen ja sijoittaminen on nykyisin kuluttajien arkipäivää. Esimerkiksi kuluttajien ottamat vapaaehtoiset eläke- ja säästövakuutukset on kytketty usein rahastosijoituksiin. On myös huomioitava, että sijoittajansuojaa koskevat kysymykset ovat rajattu myös kuluttajavalituslautakunnan toimivallan ulkopuolelle. 

2)	tulisiko viranomaisaloitteisen ryhmäkanteen lisäksi mahdollistaa myös yksityiset ja järjestöryhmäkanteet

Tämän rajauksen peruste lienee ryhmäkanteen vastustajien pelottelu turhista ja epäasiallisesta oikeudenkäynneistä. Vastustajat katsovat, että ryhmäkanne vain monimutkaistaa  ja pitkittää oikeudenkäyntejä sekä aiheuttaa turhia oikeudenkäyntejä.  Lisäksi ryhmäkannejärjestelmää on kritisoitu siitä, että sitä käytetään epäasian-mukaisesti hyväksi taloudellisten etujen kiristämiseen yrityksiltä. 

-	Ryhmäkanteen väitetyt epäkohdat voidaan välttää huolellisella lainsäädännöllä.   Rahastus ja kiristys voidaan estää oikeudenkäyntikulusäännöksille ja kulujen korvaamista koskevilla vakuusvaatimuksella.

-	Kuluttajajärjestöillä on markkina-oikeudessa toissijainen vireillepano-oikeus, jos kuluttaja-asiamies kieltäytyy saattamasta asiaa markkinaoikeuden käsittelyyn.  Vaikka ryhmäkannetilanne poikkeaa markkinaoikeustilanteesta,  on syytä harkita järjestöjen vireillepano-oikeutta toissijaisena kuluttaja-asiamieheen nähden; kysehän on myös resurssien riittävyydestä.   

-	Kuluttaja-asiamiehellä on käytännössä parhaat mahdollisuudet saada tietoonsa menettelyyn soveltuvat useita kuluttajia koskevat erimielisyydet. Kuluttajan-suojakenttä on kuitenkin laaja (esim. vakuutus-,  pankki, asumis- ja sijoitusasiat) ja siihen liittyvät riitakysymykset usein alan asiantuntemusta vaativia ja monimutkai-sia. Kuluttaja-asiamiehellä on rajalliset resurssit selvittää erilaisia riitatilanteita ja ajaa niitä oikeudessa. Kuluttaja-asiamies voi keskittyä vain kuluttajan yleisen edun kannalta tärkeisiin tapauksiin. 

3)	tulisiko ryhmäkanteen perustua opt-in vai opt-out – vaihtoehdolle ja

Koska ryhmäkannetilanteet ovat moninaisia, Norjan – malli olisi perusteltu ratkaisu. Myös ruotsin kuluttaja-asiamiehen kokemukset opt-in mallista puoltavat Norjan mallia.

Opt-in -sääntely korostaa ryhmäkanteen oikeussuojaa antavaa reparatiivista merkitystä, koska hyvityksen voi saada vain olemalla aktiivinen. (Opt-in järjestelmä soveltunee sellaisenaan paremmin suomalaiseen oikeusjärjestelmään). Opt-out -sääntely taas tehostaa ryhmäkanteen käyttäytymistä ohjaavaa vaikutusta ja sanktio-vaikutusta, koska korvattavaksi voi tulla myös sellaisia vahinkoja, joita asianosaiset eivät edes olisi halunneet vastapuolelta vaatia. Opt-out voidaan pitää kuluttajasuojan näkökulmasta tehokkaampana keinona estää lain vastainen menettely. Sanktiovaikutus on tärkeää esimerkiksi tilanteessa, jossa käytetään hyväksi yksittäisten vaatimuksen prosessikelvottomuutta. 

Norjassa annettu hallituksen esitys sisältää mallin, jossa tuomioistuin voisi määrätä noudatettavaksi opt-out –menettelyä erityisesti asioissa, joissa yksittäiset oikeussuojavaateet ovat yksinään prosessikelvottomia pienvaateita (pirstoutuneita). Opt-out -asioina voisivat tulla kysymykseen pitkäkestoisiin asiakassuhteisiin (pankit, vakuutus, puhelin, sähkö, sähköiset tietoliikennepalvelut, vartiointipalvelut ja kuljetus) liittyvät riidat, kuten pankkien koron-nostot tai puhelinmaksujen korotukset.

Ainakin kuluttaja-asioissa ryhmäkannetilanteiden tyypillinen piirre on yksittäisen saatavan vähäisyys. Jos yksittäisiä vaatimuksia ei voi toteuttaa saatavan vähäisyyden vuoksi, tarjoutuu mahdollisuus väärinkäytökseen.  

Opt-out menettely voisi olla käyttökelpoinen malli esimerkiksi tilanteissa, joissa kuluttajien vaatimuksen kokonaismäärä on selvitettävissä jo ennen oikeudenkäyntiä. Hyvä käytännön esimerkki tämän kaltaisesta tilanteesta on Tuusulanjärven Energia Oy:tä koskeva tapaus, jossa energiamarkkinavirasto totesi, että sähköyhtiö on perinyt 30 000 asiakkailtaan 7 miljoonaa markkaa sähkömarkkinalain vastaisesti. Kunkin yksittäisen kuluttajan vahinko joudutaan kuitenkin määrittelemään yksilöllisesti. 

4)	tulisiko kuluttaja-asiamiehen voida nostaa ryhmävalitus kuluttajavalitus-lautakunnassa 

Kuluttaja-asiamiehelle tulisi antaa mahdollisuus ryhmävalituksen nostamiseen kulut-tajavalituslautakunnassa. Suurin ongelma ryhmävalituksessa on kuluttajavalituslauta-kunnan suppea toimivalta. Jos ryhmäkannemenettelyn sijasta ryhdytään kehittämään ryhmävalitusmenettelyä, tulee samalla kiinnittää huomiota kuluttajavalituslautakunnan toimivaltaan. Nykyisen kaltainen toimivaltarajaus estää käytännössä merkittävien, kuluttajien arkipäivään liittyvien asioiden käsittelyn. Tällaisina voidaan mainita mm. erilaisiin sijoituspalveluihin ja eri asumismuotoihin liittyvät riidat. 

Toinen ongelma on se, että kuluttajavalituslautakunta voi antaa vain suosituksia. Se noudattaako yritys kuluttajavalituslautakunnan päätöksiä, jää sen omaan harkintaan. Kuluttajavalituslautakunnasta muodostuu todennäköisesti vain yksi ”oikeusaste” lisää asian käsittelyssä. Kun kyse on merkittävästä taloudellisesta intressissä on oletettava, että asia käy kuluttajavalituslautaskunnan lisäksi  läpi kaikki oikeusasteet. Myöskään Ruotsin kuluttaja-asiamies ei ole pitänyt riittävänä pelkkää ryhmävalitusta ilman ryhmäkannetta. Ryhmäkanteella olisi suositusten noudattamista edesauttava merkitys.

Jos lainsäädäntöä aletaan kehittämään ryhmäkanteen sijasta ryhmävalituksen pohjalta tulee samalla kiinnittää huomiota kuluttaja-asiamiehen resursseihin. Huomattavaa on , että kuluttaja-asiamiehen toimintaan ei ole tullut määrärahalisäystä avustussäännöksiä muutettaessa. Kuluttaja-asiamiehen resurssipula näkyy jo nyt avustustoimintaan liittyvässä ennakkoratkaisujen hakemisessa. Ryhmävalituksen myötä kuluttaja-asiamiehen tehtäviin tulee kokonaan uusi tehtäväkokonaisuus ja on varsin todennäköistä, että sama asia joudutaan käsittelemään myöhemmin myös tuomioistuimessa. 

Muuta yleistä

Pilottikannemalli
Toinen esitetty ryhmäkannemalli, pilottikanne, ei poikkea merkittävästi voimassa olevasta mallista, jossa kuluttaja-asiamies voi avustaa kuluttajaa. Pilottikannemallissa kuluttaja-asiamiehen tai muun asiaan ajavan tahon on joka tapauksessa tavoitettava kuluttajaryhmä esimerkiksi lehti-ilmoituksen avulla ja säilytettävä yhteys ryhmään koko käsittelyn ajan asian vanhentumisen pelossa. Kulut tästä koituisivat pelkästään ryhmän ylläpitäjälle. Oikeudenmukaista ja normaalin käytännön mukaista olisi, että riitatilanteessa väärässä oleva osapuoli maksaa myös asian selvittämisestä ja ajamisesta aiheutuvat kulut. 

Kuluttaja-asiamiesvetoinen malli

Erityisesti kuluttajariitoihin liittyvät kokonaisuudet voidaan hoitaa kokonais-valtaisesti ja keskitetysti kuluttaja-asiamiehen avulla. Virkavastuulla toimiva ja nimenomaisesti ryhmäkannetilanteisiin erikoistuva viranomainen pystyy parhaiten huolehtimaan ryhmävaatimusten asiallisesta eteenpäinviemisestä. 

Tämä malli vähentää myös oikeudenkäynnistä aiheutuvia kokonaiskuluja. Ryhmäkan-teen luonne huomioon ottaen merkittävä osa (mahdollisesti suurin osa) oikeuden-käyntiin liittyvästä työstä aiheutuu ryhmän hallinnoinnista. Ryhmän hallinnointi kuuluu hakijan/kantajan tehtäviin – vastaaja voi keskittyä pääkysymykseen. Jos  kuluttaja-asiamies hoitaa oikeudenkäyntiä virkatoimenaan, jäävät myös ryhmäkanteesta syntyvät oikeudenkäyntikulut kohtuullisiksi.  Kuluttaja-asiamiehen avustus-toimintaa liittyvien kokemusten mukaan ka:n oikeudenkäyntikulut ovat usein n. 1/3 – 1/2  vastapuolen oikeudenkäyntikuluista. 

Kuluttaja-asiamies vetoinen ryhmäkanne kumoaisi elinkeinoelämän maalaamat uhkakuvat turhista oikeudenkäynneistä tai yritysten rahastamisesta ja ”kiristys-kanteista”.