30.5.2005	

Oikeusministeriö
Lainvalmisteluosasto

Viite 	oikeusministeriön kirje 2.5.2005 OM 5/41/2004, OM015:00/2004
	
Asia	RYHMÄKANNETTA KOSKEVA KUULEMINEN	

1. Tausta
Pääministeri Matti Vanhasen hallituksen ohjelman mukaan selvitetään ryhmäkanteen käyttömahdollisuus muun muassa kuluttajakauppa-asioissa (kohta 14: Oikeuspolitiikka ja kansalaisten turvallisuus). 

Oikeusministeriön asettama työryhmä on 1.4.2005 jättänyt selvityksen ryhmäkanteesta (oikeusministeriön työryhmämietintö 2005:3). Työryhmän tuli ennen kaikkea selvittää ryhmäkanteen käytettävyyttä kuluttajakauppaa ja ympäristövahinkoja koskevissa asioissa. Lisäksi sen tuli pohtia tarvetta menettelyyn muissakin asiaryhmissä.

Oikeusministeriö järjesti 23.5.2005 kuulemistilaisuuden mietinnön pohjalta. Ohessa maa- ja metsätalousministeriön kannanotot ja näkemykset, joiden kokoamiseen ovat osallistuneet ministeriön säädösvalmistelun kehittämistyöryhmän jäsenet.

2. Näkemykset kutsukirjeessä esitettyihin kysymyksiin 
1. Ryhmäkannemenettelyn jatkovalmistelun tulisi koskea kuluttajansuojan alaan kuuluvia asioita. Ympäristövahinkojen osalta ryhmäkanteen tarkoituksenmukainen ja tarpeellinen käyttöala korvausten saantimahdollisuuksien turvaamiseksi tulisi vielä selvittää. Sijoittamissuojan osalta ministeriöllä ei ota kantaa.

2. Ryhmäkanteen käytön tulisi edellyttää viranomaisen aloitetta ja olla viranomaisjohtoista.

3. Ryhmäkanteen tulisi edellyttää nimenomaista liittymistä kanteeseen (opt in).

4. Jos ryhmäkanne kuluttaja-asioissa tulisi käyttöön, olisi johdonmukaista, että kuluttaja-asiamiehellä olisi mahdollisuus nostaa myös ryhmävalitus kuluttajavalituslautakunnassa. Sen sijaan pelkkä ryhmävalitus ilman varsinaista ryhmäkannemahdollisuutta ei vaikuttaisi tarkoituksenmukaiselta.

3. Vesihuoltolaki (119/2001)
Työryhmän mietinnössä todetaan, että ryhmäkannelain piiriin tulisi kuulua kuluttajasuhteita koskevat riita-asiat kuluttaja-asiamiehen toimivaltuuksien mukaisessa laajuudessa. Ryhmäkanne olisi siten mahdollinen kulutustavaran kauppaa koskevien riita-asioiden lisäksi muissakin kuluttajansuojalain tai muun lain mukaisissa kuluttajasuhteita koskevissa riita-asioissa.

Vesihuoltolain 22 §:ssä on kuluttaja-asiamiehen toimivaltaan liittyvä erityissäännös. Sen mukaan kuluttaja-asiamies valvoo vesihuollon yleisten toimitusehtojen lainmukaisuutta kuluttajansuojan kannalta. Lisäksi vesihuoltolakiin sisältyy kuluttajan asemassa olevan asiakkaan suojaamiseksi annettuja säännöksiä, jotka määritelmiltään ja sisällöltään vastaavat kuluttajansuojalain säännöksiä. Vesihuoltopalveluihin ei kuitenkaan suoraan sovelleta kuluttajansuojalakia. Kuluttaja-asiamiehellä ei myöskään ole toimivaltaa käsitellä vesihuoltopalveluja koskevia kuluttajavalituksia.

Vesihuoltolain soveltamisessa on otettava huomioon, että lain tarkoittamalla tavalla kuluttajan asemassa ovat vain ne yksityishenkilöt, jotka ovat sopimussuhteessa vesihuoltolaitoksen kanssa. Suuri osa vedenkäyttäjistä jää tämän vuoksi vesihuoltolain kuluttajansuojaan rinnastuvien säännösten ulkopuolelle, koska laitoksen sopimusosapuolena on usein esimerkiksi asunto-osakeyhtiö. Ryhmäkannemenettelyn tueksi esitettyjen perustelujen kannalta asunto-osakeyhtiöt eivät kuitenkaan liene oikeudenkäynnin vastapuolena sanottavasti vahvemmassa asemassa kuin yksityinen kuluttajakaan. Ryhmäkannemahdollisuuden rajaaminen vesihuoltolain kuluttajakäsitteen perusteella ei siten vaikuttaisi tarkoituksenmukaiselta. 

Ryhmäkannetta koskevan mahdollisen jatkovalmistelun yhteydessä tulisikin tarkemmin selvittää, olisiko vesihuoltopalvelujen saattaminen ryhmäkannemenettelyn piiriin ylipäänsä tarkoituksenmukaista ja millaisia muutoksia tämä edellyttäisi vesihuoltolakiin. Ryhmäkannemenettelyn ulottaminen vesihuoltopalveluihin edellyttäisi ilmeisesti merkittäviä muutoksia vesihuoltolain nykyisiin periaatteisiin ja säännöksiin.

Vanhempi hallitussihteeri	Marit Ilveskero

TIEDOKSI	kansliapäällikkö Vaittinen
erityisavustaja Lind