2 6.,
5_L66 ,	å0a)r
Mato: 06 /02 001

Porvoo 21.4.2005

PORVOON KIHLAKUNNAN VIRASTON SYYTTÄJÄOSASTO
Tulliportinkatu 1,
PL 84, 06100 Porvoo

OIKEUSMINISTERIÖ
Viite:	Lausuntopyyntönne 2.3.2005, 5/66/2004.
Olen lähettänyt aikaisemmin oheisen (liite 1) rakenne ja reurssityöryhmälle osoitetun kirjoituksen mainitun työryhmän jäsenille ja olen kirjoituksessa ottanut kantaa työtyhmän välimietinnössä esille tuleviin asioihin, joten lähetän sen uudelleen ja viittaan siinä esittämiini ajatuksiin ja perusteluihin.

Totean siltä pohjalta, että Porvoon syyttäjäyksikössä kannatetaan työryhmän ehdotuksen vaihtoehtoa, jossa syyttäjänvirastoja olisi 31 ja Porvoo säilyisi omana yksikkönään.

Olen yhtämieltä siinä, että yt-alue ratkaisua on pidettävä välivaiheena. Tässä yhteydessä yt-järjestelmä pitää sekavana, huonosti toimivana ja työmotivaatiota yksiköissä heikentävänä rakenteena purkaa.

Kiinnitän vielä huomiota siihen, että keskittämisiä tehtäessä ei pidä unohtaa kehitystä tärkeimpien sidosryhmien ts. käräjäoikeuksien ja poliisin tahoilla. Porvoon kohdalla ainakin Porvooseen jää jatkossakin itsenäinen käräjäoikeus ja poliisilaitos. Syyttäjäyksikön kohdalla ei ole perusteita poiketa tästä kehityksestä.

Kiinnitän huomiota myös siihen, että näkemykseni mukaan työryhmän odotukset keskittämisen tuomista hallinnon keventämisen tuomista säästöistä ovat selkeästi liiallisia. Nykyinen yt-järjestelmä on jo käytännössä osoittanut, että säästö on erittäin näennäinen. Johtoryhmätyöskentely, palaverit, asiakirjojen toimittamiset etc laajemmalla alueella ovat päinvastoin lisänneet mainittuun kohteeseen menevää työaikaa ja aiheuttanut matkojen muodossa lisäkustannuksia. Johtamisen osalta tilanne (arkipäivän johtaminen jatkuu kuitenkin yksiköissä) on sama ja yt on tuonut mukanaan sekavuutta ja työmotivaation ja työhyvinvoinnin laskua.

Porvoon syyttäjäyksikkö on riittävä turvaamaan kaikki tarvittavat syyttäjäpalvelut tehokkaasti alueellaan ja kykenee toiminnallisesti itsenäiseen työskentelyyn. Tämä on koko Porvoon syyttäjäyksikön henkilökunnan yhteinen ja yksimielinen näkemys.

Petri Vaaja
Porvoon johtava kihlakunnansyyttäjä

L;
RAKENNE- JA RESURSSITYÖRYHMÄLLE Yleistä
Tietooni on tullut, että rakenne- ja resurssityöryhmän kannaksi (enemmistön) on muodostumassa nykyisistä yt-alueista tulevia yksiköitä vaihtoehto.
Rakenne- ja resurssityöryhmään ei kuulu yhtäkään yksikön päällikköä
(joka ei samalla ole Yt-alueen päällikkö), joten ajattelin oma-aloitteisesti ilman erillistä pyyntöänne esittää kunnnioittavasti muutamia ajatuksia kehitysnäkymistä yksikön päällikön näkökulmasta, kun kaavailemanne muutos yksittäisenä ryhmänä kuitenkin eniten koskee nimenomaisesti yksikön päälliköitä.

Ottaen huomioon, että kyse on erittäin laajamittaisesta ja vaikutuksiltaan mittavasta muutoksesta argumentoinnin esitysten ja ratkaisujen perustaksi
on oltava avointa, kattavaa, objektiivista ja oikeaa. Muutoksia on tarkasteltava myös aluekohtaisesti, alueiden mandolliset erityispiirteet huomioiden.

On selvää, ettei voida vain todeta, että nykyiset Yt-alueet muodostavat jatkossa yksiköt viitaten tarkoituksenmukaisuuteen vaan perustelujen on kaikilta osin oltava yksityiskohtaiset ja riittävät, jo ajatellen muutoksen vastaanottoa, hyväksyntää
ja sitoutumista. Tarkastelun kohteeksi on otettava erilaisia vaihtoehtoja, joita on tarkasteltava em. tavoin. Ratkaisuja ei tänä päivänä pitäisi "runnoa" läpi kiireellisesti ja tahoja, joita muutos koskee puutteellisesti tai liian myöhään kuulemalla, kuten tapahtui Yt-alueiden laajennuksen kohdalla. Ihmetystä herättää myös se, että kun
muilla sektoreilla (ennen kaikkea käräjäoikeudet ja poliisi ts. tärkeimmät yhteistyötahot) halutaan edetä maltillisesti syyttäjälaitoksen kohdalla jostakin syystä halutaan selvästi tehdä suurisuuntaisempia ja pidemmälle meneviä ratkaisuja.
Työhyvinvointi
Oikeusministeriön henkilöstöstrategiasta vuosille 2004-2007 näkyy vahvasti työhyvinvointi teeman korostuminen. Tavoitteeksi on asetettu, että työyksiköissä on riittävä, osaava ja motivoitunut henkilöstö, joka viihtyy työssään. Laajat muutokset liittyvät työhyvinvointiin olennaisella tavalla. Huomioitava on työympäristössä tapahtuvat muutokset kokonaisuudessaan. Kun samanaikaisesti on näköpiirissä, että työmäärät ovat kasvussa ja resurssit vähentymässä (kestämätön yhtälö), palkkausjärjestelmä uudistumassa, lainsäädännössä tapahtuu jatkuvasti vaikuttavia uudistuksia, kansainvälistyminen asettaa lisäpaineita etc. ajaudutaan pian tilanteeseen, jossa muutos tila ei ole enää kenenkään hallittavissa ja päädytään tilanteeseen, jossa työnilosta, työn mielekkyydestä, motivoituneisuudesta ja työssäjaksamisesta on turha enää puhua. Kaaostila ei kaiketi voi olla kenenkään, poislukien ehkä asiakaskuntamme, etu.
Ei voida ummistaa silmiä myöskään siltä seikalta, että Akkusastoorin numerossa 10/2004 "Lukijan puheenvuoro" kirjoituksessa kuvattu tila on faktaa ja vallitsee valitettavasti syyttäjälaitoksessa tällä hetkellä.

Työhyvinvointiin liittyy olennaisesti tapa, jolla nyt kyseessä oleva muutos on tarkoitus viedä läpi ja toteuttaa. Tärkein työhyvinvointia tukeva tapa on edetä maltillisesti ja yhteisymmärrykseen ja vapaaehtoisuuteen pohjautuvia alueellisia ratkaisuja tekemällä. Mikä estää työryhmää kartoittamasta yksiköiden kannanotot siitä haluavatko ne, että nykyiset Yt-alueet muodostavat jatkossa yksiköt vai eivät? Yksi kysymyshän riittää tämän seikan selvittämiseksi ja on nopeastikin selvitettävissä. Kysely pitää kohdentaa Yt-päälliköiden lisäksi muille yksikön päälliköille.

VKSV:n taholta on annettu ymmärtää, että ainakin jossakin tällaista halukkuutta esiintyy ja tällaisissa tapauksissa jo yhteisymmärrys ja halukkuus olisi riittävä peruste muutoksen toteuttamiselle. Pakkoyhdistämisiä sen sijaan pitäisi viimeiseen asti välttää.

Kun kritiikkiä syyttäjäkentän taholta on erinäisissä yhteyksissä esitetty päättäjiä kohtaan siitä, että muutoksia toteutetaan kentällä vallitsevat mielipiteet sivuuttaen ja niistä piittaamatta olisi tässä hyvä paikka osoittaa, että kentän mielipiteelläkin voi olla painoarvoa ja se huomioidaan, mikä automaattisesti lisäisi luottamusta ja arvostusta päättäjiin ja lisäisi työmotivaatiota kentällä. "Kaiku" projektin
piirissäkin on vahvasti tullut esille "vaikuttamisen mandollisuuden" tärkeys ja merkitys työhyvinvoinnille. On enemmän kuin selvää, että asiantuntijaorganisaatiossa, jota syyttäjälaitos edustaa, tämän merkitys korostuu.

Eräs seikka, johon muutoksia suunniteltaessa on syytä kiinnittää huomiota on oikeudenmukaisuuden ja tasapuolisuuden huomioiminen. Tämä tarkoittaa myös sitä, ettei muutoksessa mitään yksittäistä ryhmää, tässä tapauksessa laajaa sellaista, saisi laittaa uudistuksen "maksumieheksi". On selvää, että mikäli Yt-alueista yksiköitä-ajatus toteutetaan nykyisistä yksikön päälliköistä (poislukien yt-päälliköt) tällainen ryhmä tehdään. Vaikka kuinka selitellään, että jatkossakin nykyisten yksikön päälliköiden merkitys on tärkeä selvää on, että asema, vaikutusmandollisuudet, mandollisesti palkkauskin muuttuvat nimenomaisesti negatiiviseen suuntaan. Vastuu yksikön/toimipisteen johtamisesta jätetään mutta vaikuttamismandollisuudet viedään kokonaan. Katsoisin, ettei syyttäjälaitoksella ole varaa huomioiden erityisesti tulevaisuuden muut näkymät menettää kokenutta ja osaavaa henkilökuntaa.

Myös riittävän laajan urakehityksen turvaamista tarkasteltaessa päälliköiden mittava vähentäminen heikentää urakehitysmandollisuuksia. Urakehitys pitäisi jatkossakin voida tapahtua kandessa "putkessa" ts. päällikkö- ja erikoistumisputkessa. Tällä on merkitystä myös tulevia alalle rekrytointeja ajateltaessa positiivisessa mielessä.
Keskittäminen

Kun eräs keskeinen tavoite näyttää olevan keskittäminen ja yksiköiden
vähentäminen niin voidaan todeta, että jo haavoittuvimpien ts. yhden ja kanden syyttäjän yksiköiden yhdistämisillä päädyttäisiin alle 40 yksikköön. Muutos ei siis olisi kosmeettinen vaan tuntuva jo näin. Tämän lisäksi laajemmat suostumukseen perustuvat yhdistämiset pudottaisivat yksikköjen lukumäärää vielä tästä. Missään ei ole säädetty, että kaikkien yksiköiden pitäisi olla "mammutti" yksikköjä vaan muutoksen seurannan kannaltakin voisi olla perusteltua ja rakentavaa, että jäisi erikokoisia kokonaisuuksia, jolloin päästäisiin empiirisesti tutkimaan tehokkuutta ja tuloksellisuutta, jotka tuntuvat olevan tänä päivänä kaiken muun yläpuolelle meneviä arvoja (mutta myös työssä

viihtymistä ja työssä jaksamista), erilaisissa ja erikokoisisssa työympäristöissä. Porvoon syyttäjäyksikkö viiden syyttäjän yksikkönä on valmis ottamaan tällaisen haasteen vastaan.

Itsenäiseen toimintaan kykenevä yksikkö

Eräänä tavoitteena lienee luoda yksiköt, jotka pystyvät itsenäisesti turvaamaan alueellaan tarvittavat syyttäjäpalvelut. Arvioitaessa tätä seikkaa on kiinnitettävä huomiota useaan seikkaan, joista yksikkökoko on toki yksi. Kuten jo totesin, kyky itsenäiseen toimintaan ei edellytä "mammutti"yksikköjen luomista vaan erikoistuminen, osaaminen ja kaikkinaisten palvelujen turvaaminen onnistuu jo kolmen-neljän syyttäjän yksiköissä riittävän kattavasti varsinkin kun tietyillä keskeisillä aloilla toimii erikoissyyttäjä- ja avainsyyttäjä järjestelmä, näiden voidessa konsultoida laajemmalla alueella ja esim. vaativimpien talousrikosten kohdalla hoitaa ne muuallakin kuin sijoitusyksikössään.

Muita kriteerejä voisivat olla tärkeimpien sidosryhmien eli käräjäoikeuksien ja poliisin sijoituspaikat (tällä hetkellä + tulevaisuuden näkymät), työmäärät, yksikön tehokkuus, väestöpohja ja sen kehitysnäkymät, maakuntajako, alueen erikoispiirteet, kuten esim. kielikysymys.

Porvoon syyttäjäyksikön alueella toimii Porvoon ja Loviisan käräjäoikeudet ja Porvoon ja Loviisan poliisilaitokset. On selvää, että jatkossakin ainakin Porvoon käräjäoikeus
ja poliisilaitos säilyvät itsenäisinä. Tämä on selkeä peruste säilyttää myös syyttäjäyksikkö itsenäisenä. Palvelupisteajatteluun sisältyy useita heikkouksia. Palvelupiste jää helposti, vaikka olisi kyse suurestakin palvelupisteestä toisarvoiseen asemaan resurssien, palkka-rakenteiden ja sitä kautta osaamisen osalta. Tästä on jo saatu riittävästi negatiivista kokemusta jo vuosia jatkuneen suuria yksikköjä suosivan resurssien- ja palkka-rakenteiden kohdentamisen muodossa, joilla ilmeisesti on ollut tarkoitus pohjustaa nyt kyseessä olevaa muutosta. Tämä vaikuttaa heikentävästi ko. kohteen toimintaan. Lisäksi laajemman alueen syyttäjien ristiinkäyttö lisää kustannuksia matkakustannusten muodossa, vie liikkuvilta syyttäjiltä enemmän työaikaa ja vaikeuttaa esitutkintayhteistyötä (jota kuitenkin pitäisi tavoitteiden mukaan lisätä ja tiivistää).

Työmäärän osalta Porvoon yksikkö ylittää valtakunnan keskiarvon ollen lähemmäs 1500 juttua vuodessa (ko. määrä ylittyy, kun poliisin tutkinnan säästösyistä avoinna olevat virat saadaan normaalisti täytettyä) ja n. 300 juttua/sjä. Juttulaadun osalta voi todeta, että Porvoossa hoidetaan säännöllisesti juttuja laidasta laitaan sisältäen talousrikosjuttuja ja laajoja huumausainerikoskokonaisuuksia.

Tehokkuuden ja taloudellisuuden osalta voin todeta, että Porvoon syyttäjäyksikön tuottavuus ja taloudellisuus luvut ovat olleet valtakunnan keskiarvoja paremmat.

Väestöpohjan osalta Porvoon syyttäjäyksikön alueeseen kuuluvat Porvoo ja Loviisa lähikuntineen muodostavat n. 92 000 väestömäärän, joka jatkuvasti kasvaa.

Vantaa ei kuulu Porvoon ja Loviisan (+ lähikunnat) tavoin Itä-Uudenmaan maakuntaan.

Porvoota ja Loviisaa yhdistävät maantieteellisen yhteyden lisäksi kielellinen yhteenkuuluvuus ruotsinkielen merkityksen muodossa, mitä merkitystä 2004 alussa voimaan-tullut Kielilaki korostaa. Alue muodostaa luontevan kokonaisuuden, johon Vantaa

ei puolestaan luontevasti kuulu. Kielikysymys merkitsee syytetoimen osalta valmiuksia hoitaa syyttäjäntehtäviä molemmilla kielillä, mikä on oikealla rekrytoinnilla hoidettu ja voidaan vastaisuudessakin ongelmatta hoitaa.

Mikäli suunniteltua muutosta pyritään perustelemaan säästö- ja tehokkuussyillä niin on myös syytä muistaa, että laajemmalla alueella toimiminen merkitsee selviä lisäkustannuksia matkakustannuksissa, jotka aiheutuvat juttujen ajamisesta eri käräjäoikeuksissa, esitutkintayhteistyöstä eri poliisilaitosten kanssa, eri paikka-kunnilla tapahtuviin kokouksiin yms. tapaamisiin osallistumisista jne. Hallinto-tehtäviin mandollisesti tulevia ajallisia säästöjä vesittävät tehokkaasti kuitenkin eri paikkakunnalla säännöllisesti järjestettävät johtoryhmien kokoukset ja muut palaverit ja niihin valmistautumiset. Kansliapuolella tiettyjen tehtävien keskittämisestä saatu hyöty on osoittautunut varsin näennäiseksi. Sen sijaan työtehtävien mielekkyyteen ja monipuolisuuteen ja sitä kautta motivoituneisuuteen vaikutus on ollut selvästi heikentävä.

Itsenäisyys ei sinänsä ole itseisarvo mutta vielä vähemmän sitä saa olla keskittäminen, joka on muutos aikaisempaan. Kehitys ja muutoshan eivät saisi kulkea huonompaan suuntaan. Työryhmän pitäisi pystyä aluekohtaisesti perustelemaan kunkin ajatellun yhdistettävän yksikön kohdalla kykeneekö se itsenäisesti hoitamaan syyttäjätehtävät
ja jos ei, niin miksi ei ja toisaalta onko yhdistämisellä saavutettavissa olennaista säästöä. Jos ei riittävää ja oikeaa argumentointia muutoksen perusteeksi löydy, ei tällaista muutosta pitäisi tehdä sen vaikuttaessa varmuudella negatiivisesti yhdistettävään yksikköön ja siellä toimiviin henkilöihin. Palvelupiste ei todellakaan vastaa toiminnallisesti itsenäistä yksikköä missään tapauksessa.Vaikuttamisen mandollisuuden tärkeys asiantuntijaorganisaatiossa koskee paitsi yksittäisiä henkilöitä niin toki sitä kautta myös yksikköä.

Koulutustoiminnan osalta voidaan vielä todeta, että yhteisiä koulutustilaisuuksia hoidetaan jo nyt osin alueryhmien pohjalta ja näin voitaisiin edetä jatkossakin.

Kannanottona ilmoitan, että Porvoon syyttäjäyksikössä vastustetaan yt-alueesta yksikkö ajatusta kun toiminnallisia - tai muitakaan perusteita ei yhdistämiselle ole ja katsotaan, että Porvoon syyttäjäyksikkö on kaikissa suhteissa riittävä turvaamaan kaikki tarvittavat syyttäjäpalvelut tehokkaasti ja muodostamaan oman yksikön riippumatta myös siitä eletäänkö tulevaisuudessa yhtenäis- vai erillisvirastojärjestelmän piirissä.
Porvoo 21.11.2004
Petri Vaaja
Porvoon johtava kihlakunnansyyttäjä