JÄMSÄN KIHLAKUNNANVIRASTO
Syyttäjäosasto				25.4.2005						

Johtava kihlakunnansyyttäjä
Pentti Hiidenheimo

Osoite:	Keskuskatu 17,  42100 JÄMSÄ
Puhelin:	01036 25602
Fax:	01036 25609

OIKEUSMINISTERIÖ

LAUSUNTO SYYTTÄJÄLAITOKSEN RAKENNE- JA RESURSSITYÖRYHMÄN VÄLIMIETINNÄSTÄ (Lausuntoja ja selvityksiä 2005:2)

Yksiköiden sijoittuminen ja toimipaikkaverkoston kattavuus

Välimietinnössä on aivan oikein lähdetty siitä, että syyttäjäpalveluita jatkossakin järjestetään suurin piirtein samoilla paikkakunnilla kuin nykyisinkin. Paikkakunnalla, jossa on sekä esitutkintaa suorittava poliisi että käräjäoikeus, olisi myös pääsääntöisesti syyttäjän toimipaikka.
Tämä on sekä syyttäjän käräjäoikeudessa toimimisen että todellisen esitutkintayhteistyön edellytys.
Tämän vuoksi Keski-Suomessa esim. Jämsässä tulee säilyttää syyttäjien toimipaikka.

Työryhmän esittämien organisaatiomallien vertailu

Työryhmä ei ole esittänyt mitään sellaisia olemassaoleviin tosiasioihin tai tilastoihin perustuvia epäkohtia nykyisessä organisaatiorakenteessa, millä kyseisenlaista yksikkökokojen suurentamista perusteltaisiin. Mahdollinen haavoittuvuus pienissä yksiköissä on hoidettavissa yhteistoiminnalla. Vaikka yksiköitä suurennettaisiinkin, joudutaan poistumat korvaamaan yhtälailla yksikköjen sisällä muun henkilöstön työllä.
Jos kyseisiä ongelmia ylipäänsä on, voidaan niiden ratkaisemiseksi tarvittaessa lisätä yhteistoiminta-alueen päällikön valtaa.

Vaihtoehtoja tarkastellessaan työryhmä on todennut, että suuriin yksikkökokoihin siirtyminen paikallistason hallintoa keventämällä vapauttaisi paikallisessa syyttäjätoimessa resursseja enemmän varsinaisiin syyttäjätehtäviin.

Välimietinnössä on ehdotusta perusteltu väitteellä tällaisesta säästöstä, muttei ole mitenkään käsitelty sitä, miten säilytettävien toimipaikkojen resurssien ja kustannusten vaatima hallinto tullaan järjestämään.
Toimipaikkojen vuokrasopimuksista, siivouksesta ym. sopimuksista ja kustannuksista johtuva työmäärä ei piirikokoa suurentamalla häviä mihinkään. Jonkun on sopimukset tehtävä, hoidettava toimipaikkoihin liittyvät käytännön asiat ja taloushallinto.
Välimietinnössä ei ole käsitelty esim. sitä, kuka solmii syyttäjätoimen vaatimien tilojen vuokra- ja siivoussopimukset ym. sopimukset niissä tapauksissa, joissa toisen kihlakunnan syyttäjävirasto ottaa hoitaakseen syyttäjätoimen sellaisen kihlakunnan alueella, jossa aikaisemmin on ollut syyttäjäosasto.
Tällä hetkellä syyttäjäosastojen resursseja ei ole kulunut ollenkaan tällaisten hallintotoimien hoitamiseen. Hallintotoimet ovat rajoittuneet suhteellisen vähäiseen henkilöstöhallintoon.
Taloushallintotoimet on hoitanut keskitetysti kihlakunnanviraston yhteinen henkilöstö. Vuora-, siivous- ym.- sopimukset ovat olleet yhteiset ja vaatineet yhdenkertaisen byrokratian ilman, että osastojen olisi tarvinnut tähän hallintoon puuttua.
Valtaosa syyttäjätoimeen liittyvistä tukipalveluista on tähän asti tullut kihlakuntien syyttäjäosastoille ilman, että tähän hallintoon on jouduttu juurikaan käyttämään syyttäjälaitoksen henkilö- tai muitakaan resursseja. Tällaisia asioita ovat toimitilojen vuokraukseen, siivoukseen, sähköön, kiinteistön huoltoon, korjauksiin, monien laitteiden korjaukseen ja huoltoon ym. liittyvät asiar. Myös materiaalihallinto ja muut toimistopalvelut ovat hoituneet kihlakunnanviraston kautta. Myös henkilöstöpalveluiden osalta mm. työterveyshuollon, lounasruokailusopimusten ja suurelta osin työhyvinvointitoiminnankin osalta asiat on hoidettu kihlakunnanviraston toimesta. 
Tämä on ollut kihlakuntajärjestelmästä saatu suuri hyöty.

Toivottavasti yksikkökokoja suurennettaessa ei jouduta siihen tilanteeseen, että eri sektorien käyttämistä tiloista joudutaan solmimaan useampia vuokra-, siivous-, ym. sopimuksia ja niiden osalta tehdään useampikertainen taloushallinto. Sen lisäksi joudutaan järjestämään erilaisia epävirallisia ryhmiä selvittelemään erilaisten yhteisten tilojen käyttöä ym.
On varmaa, että jos yksikkökokojen suurentaminen johtaa tähän, ei paikallistason hallinto kevene vaan tulee vaatimaan enemmän resursseja, ja resurssien tarpeen lisääntyminen kohdistuu syyttäjätoimen henkilöstöön.
Palvelukeskushankekkaan ei tuo tähän olennaista muutosta. Päätökset, monet sopimukset ja käytännön asiat ilmeisestikkin edelleen hoidetaan paikallistasolla. vaikka ehkä laskujen hyväksyminen ja asiatarkastus tapahtuukin koneellisesti.

Vaarana on myös se, että jos kustannukset siirtyvät kihlakuntien budjetista syyttäjäyksiköiden budjetteihin, eivät syyttäjäyksiköt kuitenkaan saa kustannusten nousua vastaavaa lisärahoitusta, jolloin syyttäjäyksiköiden resurssivajaus vain pahenee.

Toimivia kihlakuntia ei tulisikaan hajoittaa siten, että eri sektorit irroittautuvat järjestelmästä suurentamalla yksikkökokojaan. Näin ei pitäisi tehdä ainakaan ennen kuin on saatu selvyys kihlakunatjärjestelmän kohtalosta.
Ei ole tarkoituksenmukaista, että toimiva kihakunta, jossa on kaikki toiminnat maistraatti mukaanlukien, kuten Jämsän kihlakunta, hajoitetaan yksittäisten sektorien toimesta ilman vahvoja perusteluja.
Ainakaan Keski-Suomen osalta ei ole esitetty sellaisia toiminnallisia tarpeita tai odotettavissa olevia kustannussäästöjä, jotka vaatisivat syyttäjäyksiköiden yhdistämistä.
Kun alueella työmäärät syyttäjää kohti eri yksiköissä ovat samanlaiset, koulutustarpeet ja mahdolliset poikkeukselliset tilanteet sekä tarvittava erikoistuminen hoituu yhteistoiminnalla. 

Pentti Hiidenheimo
Johtava kihlakunnansyyttäjä