Oikeusministeriö PL 25
00023 Valtioneuvosto

Suomen Nimismiesyhdistys r.y.
SUOMEN NIMISMIESYHDISTYS R.Y. PL 108
60101 Seinäjoki

Seinäjoki	14.9.2005
Viite:	syyttäjälaitoksen rakenne-ja resurssityöryhmän loppu-mietintö : resurssit ja henkilö-rakenne
Asia:	lausunto	5/66/2004 15.6.2005
Yleistä

Rakenne- ja resurssityöryhmän lähtökohta resurssien jakamisessa on aivan oikea. Syyttäjälaitoksen resurssit, ennenkaikkea henkilöstö, joka työt tekee, on jaettava työmäärien mukaan ottaen huomioon paikalliset olosuhteet. Työmäärien mittaamistapa ja paikalliset käytännöt vaikuttavat huomattavasti siihen, kuinka luotetavana tilastoja, joihin päätökset perustetaan, voidaan pitää. Eri mieltä voidaan olla siitä, kuinka työmäärä mitataan. Resurssien laskemisessa yksiköt eivät rakenteensa puolesta ole samanlaisessa asemassa keskenään. Mm. tällaiset seikat pitäisi pystyä resurssilaskennassa tavalla taikka toisella korjaamaan. Joku mittari on valittava ja juttujen lukumäärää ja laatua voidaan mitata kohtuullisella tarkkuudella nykyisillä tilastoilla.

Valituista mittareista

Työmäärän mittaamisen perusteeksi työryhmä on valinnut syyttäjien juttukannan. Juttujen lukumäärään ja etenkin työmäärään vaikuttaa huomattavasti se, kuinka asiat kirjataan ja kuinka monta pöytäkirjaa ja vastaajaa yhteen juttuun sisältyy. Kirjaamisohjeiden noudattaminen taikka noudattamattajättäminen saattaa antaa resursseista päättä-ville virheellisen kuvan työtilanteesta ja sen kehityksestä. Paremman Iähtökohdan työmäärän mittaamiseksi antaisi syyttäjävirastoon saapuneiden esitutkintapöytäkirjojen lukumäärä. Vaikka esitutkintapöytäkirjatkin voidaan laatia monella tavalla, niiden lukumäärä antaa kuitenkin paremman kuvan syyttäjän työmäärästä kuin pelkästään juttujen lukumäärä.

Juttujen eritteleminen tavanomaisiin, vaativiin ja erittelemättömiin osoittaa, kuinka yllättävän tasaisesti jutut laadun mukaan jakaantuvat ympäri Suomen. Saapuneiden juttujen lukumäärä syyttäjää kohti vaihtelee valtakunnassa jo huomattavasti enemmän (yhteistoiminta-alueittain 228 - 339. Yhteistoiminta-alueita siksi, että oletamme yhteistoiminnan ainakin juttujaossa nykyisinkin toimivan). Jos vertailukohdaksi otetaan syyttäjää kohti saapuneiden esitutkintapöytäkirjojen lukumäärä, erot ovat entistäkin suuremmat (yhteistoiminta-alueittain 279-422). Kumpikin tilasto osoittaa, että nyt eivät

resurssit jakaannu yhteistoiminta-alueidenkaan kesken kohtuullisessa määrin tasan. Samat luvut osoittavat, että työmäärät eivät ole suurimpia valtakunnan suurimmissa yksiköissä.

Syyttäjien työmäärää toisiinsa vertailtaessa on siis tavalla taikka toisella otetava huomioon asioiden lukumäärän lisäksi juttujen sisältämien esitutkintapöytäkirjojen lukumäärä.

Resurssien laskemisesta

Resurssit työryhmä on laskenut syyttäjien ja toimistosihteereiden henkilötyövuosina. Henkilötyövuosien kummalliset lukumäärät eivät lukijalle kyllä avautuneet. (esim. Jyväskylässä ei ole vuonna 2004 ollut yhtään syyttäjää yli yhdeksän henkilötyövuoden, mutta tilastossa luku on 9,4). Jos mittarina on käytetty muuta kuin vakinaisia taikka määräaikaisia virkoja, pitäisi asia selittää.

Suurempi ongelma syntyy kuitenkin siitä, että talousrikossyyttäjät ja apulaissyyttäjät otetaan lukuun resursseja laskettaessa niinkuin muutkin syyttäjät. Näiden mukaan ottaminen niitä mitenkään suhteellistuttamatta vääristää yksittäisen syyttäjän työmäärää, kun mittareina käytetään juttujen lukumäärää. Apulaissyyttäjiltä ei pidä eikä voi odottaa täyttä kokeneen syyttäjän työpanosta. Lisäksi apulaissyyttäjän ohjaamiseen kuluu muilta syyttäjiltä huomattavasti työpanosta. Talousrikossyyttäjien työmäärää mitenkään väheksymättä, heidän juttujensa lukumäärä on kovin pieni. Kun kaikki jutut ovat kuitenkin ainakin periaatteessa tilastossa samanarvoisia, ei syyttäjää kohti laskettu juttumäärä ole kautta valtakunnan vertailukelpoinen.

Näiden seikkojen vuoksi resurssien laskemisperustetta tulee tarkentaa. Syyttäjien lukumäärästä

Työryhmä on laskelmillaan osoittanut, että syyttäjälaitoksen tarvitaan vähintään 16 uutta syyttäjänvirkaa. Syyttäjän työmäärän laskeminen on erityisen vaikea tehtävä. Työryhmän uutteruudelle tässä suhteessa on annettava tunnustusta. Työryhmä on ottanut huomioon syyttäjälaitoksen organisaatiomuutokset, niistä saatavat hyödyt sekä syyttäjälaitoksessa vallitsevat kehityssuunnat, mm. esitutkintayhteistyön tehostamisen. Silti laskelmista käy ilmi perusteeton optimismi siihen, että näin suuri organisaatio kaikista kehitys- ja tehostamistoimenpiteistä huolimatta toimisi niin, että 16 syyttäjän lisäämisellä saataisiin avoinna olevien juttujen lukumäärää vähennetyksi kuin korkeintaan puoleen siitä mitä se nyt on.

Syyttäjän tehtävien vaativuuden kasvun ja edessä olevien uusien tehtävien (esim. esitutkintayhteistyön tiivistämisen) kohentamiseen ei esitetystä syyttäjien lukumäärä vielä luo riittäviä edellytyksiä. Esitettyä kaksi kertaa suuremmalla määrällä voisi jo olettaa olevan työryhmän laskelmienkin perusteella mandollisuus vaikuttaa koko rikosprosessin juotuisuuteen ja rikosvastuun parempaan toteutumiseen.

pWrapPolygonVertices8;7;(0,0);(0,21582);(3038,21582);(3038,17093);(21600,17093);(21600,0);(0,0);fBehindDocument1Esa K. Ojala
Suomen Nimismiesyhdistys r.y puheenjohtaja