KOKEMÄEN KIHLAKUNNANVIRASTON
SYYTTÄJÄOSASTO
Johtava kihlakunnansyyttäjä Hannu Väntsi
Keskustie 3  (PL 66), 
32700 HUITTINEN			p.K.vvvv
Puh. 010 362 5507 
Fax. 010 362 5508
__________________________________________________________________________________

Oikeusministeriö	
PL 25
00023 Valtioneuvosto

Viite: Lausuntopyyntönne 15.6.2005 (5/66/2004)

Asia: Syyttäjälaitoksen rakenne- ja resurssityöryhmän 
          loppumietintö 

Viitekohdassa mainitun lausuntopyyntönne johdosta esitän seuraavaa:

Syyttäjälaitoksen rakenne- ja resurssityöryhmä on loppumietinnössään arvioinut syyttäjälaitoksen resurssitarpeita sekä henkilöstörakennetta. Resurssitarpeen selvittämiseksi työryhmä on myös kehittänyt laskentamallin, jonka avulla on mahdollista arvioida resurssitarvetta erilaisilla syyttäjäalueilla.

Työryhmä on pohtinut asiaa perusteellisesti ja perustanut näkemyksensä laajoihin selvityksiin. Omalta osaltani olen työryhmän näkemysten kannalta pääosin samaa mieltä. 

Mitä ensinnä tulee työryhmän syyttäjäresurssitarpeesta esittämään, niin tältä osin olen työryhmän kanssa täysin samaa mieltä. Oikeusministeriön oikeuspolitiikan strategiasta, valtioneuvoston sisäisen turvallisuuden ohjelmasta sekä esitutkintayhteistyön lisäämisestä aiheutuu vääjäämättä tarvetta lisätä syyttäjähenkilötyövuosia. Vajetta ei ole mahdollista täysin kattaa  mahdollisilla virkasiirroilla, vaan tarvitaan uusia virkojakin. Tämän hetkisillä voimavaroilla ei esitutkintayhteistyön merkittävä lisääminen ole mahdollista.

Työryhmä on loppumietinnössään kosketellut myös mahdollisen kirjallisen rikosprosessin aikaansaamaa säästöä. Kuten työryhmä on todennutkin, aiheutuu syyttäjän työn säästö siitä, että syyttäjän ei tarvitse olla pääkäsittelyssä ajamassa juttuaan. Sitä vastoin syyteharkinta ja haastehakemuksen osalta syyttäjän tehtävät jäisivät edelleen entiselleen. Työryhmä toteaa vielä, että on vaikea arvioida kirjallisen menettelyn vaikutuksia. Tämä pitääkin varmasti paikkansa sillä vasta kokemus näyttää, kuinka laajaan käyttöön kirjallinen prosessi tulee vai tuleeko se käyttöön lainkaan. Tässä vaiheessa on lähdettävä siitä, ettei kirjallisella prosessilla ole merkitystä resurssitarvetta arvioitaessa.

Työryhmä on myös katsonut, että paikallisen syyttäjäntoimen rakenneuudistus toisi mukanaan resurssisäästöä.

 Hallintoa keskittämällä olisi työryhmän käsityksen mukaan saatavissa resursseja varsinaiseen syyttäjäntyöhön, koska paikallistoimistoissa ei enää tehtäisi varsinaista hallintotyötä. Tältä osin olen työryhmän kanssa eri mieltä. Hallintotyön keskittäminen keskuspaikkaan aiheuttaisi sen, että hallintotyötä tekevän syyttäjän työajasta entistä suurempi osa kuluisi juuri hallintoon, jolloin syyttäjän perustehtävälle jäisi luonnollisesti entistä vähemmän aikaa. Hallintotyötä tekevän syyttäjän varsinaiset syyttäjäntehtävät jäisivät tietenkin alueen muiden syyttäjien hoidettavaksi, jolloin tosiasiassa mitään säästöä ei syntyisi. Kokemus on sitä paitsi osoittanut, että suuressa yksikössä hallintotyöt pyrkivät kasvamaan tarpeettomastikin, jolloin säästön syntyminen on entistä epätodennäköisempää Tätä taustaa vasten työryhmän mietinnössään esittämä laskenta-arvio on mielestäni säästön suhteen selkeästi liian optimistinen. 

Työryhmä on lisäksi esittänyt, että suuremmassa yksikössä myös sijaistarve olisi nykyistä pienempi, työmäärien tasaaminen ja resurssien kohdentaminen olisi helpommin toteutettavissa ja myös laadunvalvonta olisi yksinkertaisempaa. Näillä mainituilla perusteilla ei ole mitään tekemistä resurssien kanssa. Jo tälläkin hetkellä voimassa olevien yhteistoimintamääräysten avulla on mahdollista toteuttaa, ja on toteutettukin, työryhmän mainitsemat seikat. Tähän ei tarvita mitään rakenneuudistusta.

Kaiken kaikkiaan työryhmän mietintönsä rakenneuudistusta koskevassa kohdassa esittämät perusteet ovat sellaisia, joiden avulla ei ole mahdollista saavuttaa todellisia resurssisäästöjä.

Työryhmän esityksiin henkilöstömäärän ja rakenteen osalta ei minulla ole huomautettavaa ja olen tässä kohden työryhmän kanssa samaa mieltä.

Resurssitarpeen selvittämiseksi työryhmä on kehittänyt laskentamallin, joka perustuu rikosten jakamiseen tavanomaisiin, erittelemättömiin sekä vaativiin. Tämän juttujen perusluokituksen avulla on sitten yritetty laskea, kuinka paljon syyttäjän työaikaa kuluu erilaisissa jutturyhmissä. On sinänsä hyvä, että on kehitetty ylipäätään joku kaava, jonka avulla voidaan yhteismitallisesti verrata erilaisia syyttäjäalueita toisiinsa. Laskentamalliin voidaan kuitenkin suhtautua kriittisesti siltä osin, että se on ajankäytön arviointivälineenä aivan liian kaavamainen. Ajankäytöllisesti on aivan varmaa, että vaativaksi luokitellun perustapon syyteharkinta ja koko rikosketjun kesto on lyhyempi, kuin esimerkiksi tavanomaiseksi luokitellun kolarin taikka nakkikioski pahoinpitelyn. Pelkästään rikosnimikkeen avulla on mahdotonta arvioida sen käsittelyn vaatimaa työaikaa riittävällä luotettavuudella. Tämän vuoksi laskentamallille yksinään ei voida resurssitarvetta arvioitaessa antaa kovinkaan painavaa merkitystä. 

Hannu Väntsi
Johtava kihlakunnansyyttäjä