SUOMEN NIMISMIESYHDISTYS R.Y.		Oikeusministeriölle
Puheenjohtaja Esa K Ojala				PL 25
PL 108, 60101 Seinäjoki				00023 VALTIONEUVOSTO

Seinäjoki 19.5.2005

Viite:	lausuntopyyntönne 2.3.2005
	dnro 5/66/2004

Asia:	syyttäjälaitoksen rakenne- ja
	resurssityöryhmän välimietintö

Suomen Nimismiesyhdistys r.y. esittää syyttäjälaitoksen rakenne- ja resurssityöryhmän välimietinnöstä, joka koskee syyttäjälaitoksen rakennetta, lausuntonaan kunnioittaen seuraavaa:

Yleisesti

Työryhmä on asetettu selvittämään valtakunnansyyttäjänviraston ja paikallisten syyttäjäyksiköiden toimintaan tarvittavien resurssien määrää sekä tekemään syyttäjätoimen tehostamiseksi tarvittavia lainsäädännöllisiä ja rakenteellisia muutosehdotuksia.   Jo tehtävänannosta voi päätellä, että työryhmällä on laaja-alainen ja vaikea tehtävä.   Yleisesti ajatellaan niin, että organisaatiolle on annettu tehtävä.  Sen jälkeen määritellään se, minkälaiset resurssit tuon tehtävän hoitamisen tarvitaan ja sitten laaditaan organisaatio tehtävän tehokkaaksi hoitamiseksi.   Vallitsevissa oloissa lienee selvää, että syyttäjälaitoksen resurssit ovat ne, mitkä ovat ja työryhmän tehtävänä onkin pohtia vain  minkälaisella organisaatiolla nykyinen henkilöstö tehtävästään parhaiten selviää.   Resursseja tarkasteltavassa työryhmän raportissa sitten nykyiset resurssit jaetaan sitten uudestaan, jos siihen nähdään tarvetta.

Työryhmänkin lähtee siitä, että syyttäjälaitoksen perusteita, kaksiportaisuutta, ei esitetä muutettavaksi.   Syyttäjälaitoksen kaksiportainen rakenne on selkeä ja toimiva.   Kaksiportaisuudesta ja nykyisestä syyttäjäyksikköjen lukumäärästä sitten seuraa työryhmän syyttäjälaitoksen kehittämisessä keskeiseksi katsottavia seikkoja.   Nämä keskeiset seikat työryhmä olisi suoraana voinut nimetä ongelmiksi, jotka se haluaa uudella rakenteella poistaa taikka niistä aiheutuvia haittoja vähentää.

Seuraavassa tarkastelemme työryhmän kutakin kehittämistavoitetta erikseen työryhmän mietinnössään käsittelemässä järjestyksessä.

Johto- ja ohjaussuhteet

Syyttäjäyksiköiden lukuisuus ja niiden toiminnallinen erilaisuus hankaloittaa ja vaikeuttaa varmaankin valtakunnansyyttäjänviraston tehokasta johtamista ja ohjaamista.  Kun syyttäjälaitoksen organisaatioksi on valittu kaksiportaisuus, on rakennetta luotaessa todettu, että syyttäjälaitos sellaisenaan tarvitsee huomattavasti vähemmän johtamista moneen muuhun valtion organisaatioon verrattuna.   Työryhmäkin toteaa, että syyttäjätoimen painopiste on paikallisella tasolla.  Riippumattomasta asemastaan ja tehtävän luonteestaan johtuen syyttäjät tarvitsevat johtamista ja ohjausta vähän ja nämä toiminnot on tarkoituksenmukaisinta hoitaa siellä, missä työtkin tehdään ja missä tuota toiminnallista johtamista tarvitaan.   Henkilöstö- ja taloushallinto syyttäjälaitoksen kokoisessa organisaatiossa voidaan hoitaa vaikka yhdestä paikasta.

Jos syyttäjäyksiköitä on suurennettava, perustelut suuremmille yksiköille on saatava toiminnallisista puutteista ja ongelmista.   Henkilöstö- ja taloushallinto on keskitettävissä mihin tahansa hallinnollisillakin määräyksillä taikka pienillä lainsäädännön muutoksilla.  Vireillä olevat hankkeet palvelukeskuksista vähentänevät ainakin taloushallinnon tehtäviä yksiköissä.

Yksiköiden ja yhteistoiminta-alueiden päälliköillä on päällekkäistä valtaa ja vastuuta.  Kun yhteistoiminta alueella lähtee tarpeesta, ei ongelmia yleensä synny.   Ainakin erikoissyyttäjille tulevien juttujen jakamisvaltaa on annettu erilaisille päälliköille pelkillä valtakunnansyyttäjän määräyksillä.  Nykyinen valtakunnansyyttäjän antama ohje yhteistoiminnasta (27.1.2003 dnro 48/34/02) ohjaa yt-päällikköä jakamaan juttuja erikoissyyttäjille koko yhteistoiminta-alueella.   Sama koskee juttujakoa, jos työmäärä ei jakaannu tasaisesti.   Jos ohje ei riitä ohjaamaan johtavia kihlakunnansyyttäjiä ja yt-päälliköitä, pienellä lainsäädännön muutoksella näistäkin ongelmista päästään.

Työmäärien tasainen jakaminen

Yhteistoiminta-alueen syyttäjät ovat velvollisia hoitamaan syyteasioita yhteistoiminta-alueen jokaisessa käräjäoikeudessa.  Esimiehen, yt-päällikönkin määräyksen pitäisi mielestämme nykyisenkin yhteistoimintajärjestelyjen mukaan riittää siihen, että syyttäjätoimi voidaan yhteistoiminta-alueella järjestää tarkoituksenmukaisesti ja tehokkaasti.   Yhteistoiminta-alueen jutut on siten jaettavissa tasan vaikka kaikkien yhteistoiminta-alueen syyttäjien kesken.  Nykyjärjestelmä ei estä syyttäjätoimen tehokasta järjestämistä ja hoitamista.

Henkilöstön erikoistuminen

Nykyisetkin yhteistoiminta-alueet ovat liian pieniä, jotta niille voitaisiin järjestää sellainen erikoissyyttäjä (talousrikossyyttäjä, huumausainerikossyyttäjä jne), että alueilta riittäisi juttuja yhdellekin erikoissyyttäjälle.   Nykyinen erikoissyyttäjistö ja avainsyyttäjäjärjestelmä ovat riittävä ja toimiva järjestely syyttäjien erikoistumiselle.   Erikoistumisen esteenä ei ole alueiden pienuus, vaan henkilökunnan vähyys.   Henkilökunnan vähyys edellyttää, että yksiköiden jokaista syyttäjää käytetään kaikkien tavanomaisten, erittelemättömien ja vaativien juttujen hoitamiseen.

Hallinnon keventäminen

Työryhmän esitykset kihlakuntajärjestelmästä luopumiseksi eivät toteutuessaan kevennä hallintoa.   Pääosa syyttäjäyksiköistä kuuluu kihlakunnanvirastoihin syyttäjäosastoina.  Näiden hallinnon (toimitilojen vuokrat, toimistotarvikkeet ym. yhteisen hallinnon esim. työhyvinvointiin liittyvät toimenpiteet ja tilaisuudet) hoitaa kihlakunnan yhteinen henkilöstö.   Kun syyttäjälaitoksen toimipaikkoja ei aiota vähentää, siirtyvät kaikki nuo tehtävät ja kulut syyttäjälaitokselle, suunnitelluille syyttäjänvirastoille.  Hallinto ei siis syyttäjälaitoksessa kevene vaan lisääntyy.

Palvelujen tarjonta ja sidosryhmäyhteistyö

Työryhmä toteaa aivan oikein, että nykyinen järjestelmä on palvelujen tarjonnan ja sidosryhmäyhteistyön kannalta varsin kattava.  Yksikkökoon suurentaminen on omiaan heikentämään tilannetta tältä osin.  Syyteasioiden menetyksellisen hoidon kannalta tärkein syyttäjän yhteistyöviranomainen on tutkiva poliisi.  Tutkinnan ja syyttäjän erottaminen  kauaksi toisistaan on aina riski tarkoituksenmukaiselle rikosprosessille.   Yhteistyö tuomioistuinlaitoksen kanssa on tärkeää syyttäjien ajankäytön tarkoituksenmukaiseksi suunnittelemiseksi.   Ihanteellinen yhdistelmä on, että syyttäjien toimipaikat ovat siellä, missä ovat poliisin tutkiva yksikkö ja tuomioistuimet.   Organisaatiomuutokset pitäisi suunnitella ainakin poliisin kanssa yhdessä, jotta syyttäjäyksiköt taikka niiden toimipaikat olisivat fyysisestikin lähellä mahdollisia poliisin rikostutkinta- yksiköitä.

Syyttäjätoimen oikeudellinen laatu ja yhdenmukaisuus

Jos syyttäjäyksiköiden lukumäärää vähennetään, mutta toimipisteiden lukumäärä pysyy lähes yhtäsuurena kuin nykysinkin, ei muutoksella voida oleellisesti edistää syyttäjätoimen laadun ja yhdenmukaisuuden seurantaa.   Asian voisi kuvitella olevan päin vastoin.  Laadun ja yhdenmukaisuuden valvojat vähenevät, mutta heillä ei ole tosiasiassa enempää mahdollisuuksia em. asioiden seurantaan kuin nytkään.   Viime aikoina havaitut epäyhtenäisyydet syyttäjäkäytännössä osoittavat enemmän SAKARI -asiakirjahallintajärjestelmän ohjeiden vastaista käyttöä kuin syyteharkintakäytännön epäjohdon mukaisuutta.  Siinä työryhmä on oikeassa, että syyteharkinnan laatua ja yhtenäisyyttä voidaan tehokkaasti valvoa vain paikallistasolla.    Tässä yt-päälliköiden tärkeimpiä avustajia ovat yksiköiden päälliköt.

Syyttäjäyksiköiden koon merkityksestä

Työryhmä pitää henkilöstömäärältään pieniä syyttäjäyksiköitä helposti haavoittuvina syyttäjien yllättävien poissaolojen vuoksi.   Tämä asia olisi vaatinut selvitystä siitä, kuinka paljon pienet yksiköt todellisuudessa ovat tarvinneet apua ja mistä ne ovat sen avun saaneet.   Useimmissa tapauksissa pienissä yksiköissä syyttäjien sidonnaisuus esim. käräjäpäiviin ja muihin poissaoloihin on huomattavasti vähäisempää kuin suurissa yksiköissä.   Sellaiset tapaukset, joissa yt-järjestelyillä ei ole voitu äkillisiä poissaoloja hoitaa, pitäisi tuoda esiin, jotta nähtäisiin, onko niitä niin paljon, että toimivaa järjestelmää pitää osaksikaan niiden vuoksi muuttaa.

Pienten yksiköiden työmäärä juttujen lukumäärällä syyttäjää kohti mitattuna on havaintojemme mukaan selvästi suurempi kuin suurten yksiköiden.  Suurissa yksiköissä kaikki tunnusluvut ovat yleensä heikompia kuin pienissä yksikölissä.   Tunnusluvut eivät puolla yksiköiden suurentamista.

Yhteenveto

Työryhmä esittää käsityksenään,että paikallinen syyttäjätoimi tulee järjestää valtion paikallishallinnon järjestämisen yleisistä linjauksista riippumatta mietinnössä ehdotetuin tavoin yksikkökokoa suurentamalla. Syyttäjätoimi on kuitenkin osa valtion paikallishallintoa, joka on pääosin  järjestetty yhtenäisvirastomallin mukaisissa kihlakunnanvirastoissa. Valtion paikallishallinnon järjestelyistä päätetään poliittisella tasolla eduskunnassa.

Suomen Nimismiesyhdistys r.y. ei  vastusta sellaisia syyttäjälaitoksen hallinnon rakenteiden muutoksia, jotka lähtevät yksiköiden  tarpeista syyttäjätoiminnan tehokkaaksi ja tarkoituksenmukaiseksi järjestämiseksi.    Työryhmä eikä valtioneuvostokaan eduskunnalle jättämässään kihlakuntaselvityksessä pystynyt osoittamaan, että kihlakunta- järjestelmä ei toimisi tarkoitetulla tavalla ja että kihlakuntajärjestelmä sellaisenaan olisi  este tarkoituksenmukaiselle syyttäjätoimelle.  Rakenne- ja resurssityöryhmän kaavailemilla organisaatiouudistuksilla ei saavuteta haittoihin nähden oleellisia hyötyjä.

Eduskunnalle jättämässään hallintoselonteossa valtioneuvosto esittää kihlakuntajärjestelmän toimivuuden lähempää tarkastelua seuraavan kerran vuonna 2008.   Syyttäjälaitoksen kannalta kaikki suunnitelmat rakenteiden ja resurssien uudistamiseksi pitäisi tehdä yhteistyössä sidosryhmien, ainakin poliisin ja tuomioistuinlaitoksen kanssa.   Näiden seikkojen vuoksi Suomen Nimismiesyhdistys r.y. katsoo, että sellaisia rakenneuudistuksia, jotka erottaisivat syyttäjäorganisaation kihlakuntajärjestelmästä, ei pitäisi tehdä ennen kuin kihlakuntajärjestelmän toimivuus on perusteellisesti selvitetty ja mahdolliset muutokset suunniteltu yhdessä em. yhteistyötahojen kanssa.

Suomen Nimismiesyhdistys r.y.
Esa K. Ojala
Kihlakunnannimismies
puheenjohtaja