4.5.2005		Nro 44		

Oikeusministeriö
Kriminaalipoliittinen osasto
PL 25

00023  VALTIONEUVOSTO

Kirjeenne 2.3.2005, nro 5/66/2004

HELSINGIN KIHLAKUNNAN SYYTTÄJÄNVIRASTON LAUSUNTO SYYTTÄJÄLAITOKSEN RAKENNE- JA RESURSSITYÖRYHMÄN VÄLIMIETINNÖSTÄ (OM 2005:2)

Yleistä	Syyttäjälaitoksen suurimmat ongelmat ovat resurssiongelmien ohella tällä hetkellä syyttäjäyksiköiden kykenemättömyys pienuutensa vuoksi itsenäiseen toimintaan, yhteistoimintajärjestelyjen kangertelu sekä johto- ja vastuusuhteiden epäselvyys yleensä. Työryhmä on mietinnössään pureutunut aivan oikeisiin ongelmiin.

On aivan selvää, ettei syyttäjälaitosta voida kehittää nykymallin pohjalta. Yhteistoiminta-alueen päälliköllä tulisi olla kaikki samat valtuudet kuin yksikön päälliköllä, mikä lienee mahdotonta järjestää yhteistoimintamallin pohjalta. Alueryhmätoiminta, avainsyyttäjäjärjestelmä, erikoissyyttäjäjärjestelmä sekä aluevastaavan valtionsyyttäjän rooli lisäävät sekaannusta johto- ja vastuusuhteissa nykyisessä organisaatiomallissa. Yhteistoimintajärjestelyn myötä ei ole myöskään saavutettu kaavailtuja henkilöstösäästöjä, minkä vuoksi henkilöstövähennyksiä on jouduttu kohdentamaan suuriin yksiköihin kuten Helsinkiin, mitä on henkilöstön hyvin vaikea ymmärtää.

Kannanotto	Uusi organisaatio- ja hallintomalli on ehdottomasti toteutettava vaihtoehto 1:n pohjalta eli siten, että nykyisistä yhteistoiminta-alueista lähinnä maakuntamallin mukaisesti muodostetaan itsenäisiä syyttäjäyksiköitä. Vain näin voidaan turvata kaksiportaisen järjestelmän toimivuus. Ohjaus- ja vastuusuhteiden selkeyttäminen tulee edellyttämään, että yksiköiden päälliköt raportoivat vahvistetun toimintasuunnitelman toteutumista suoraan valtakunnansyyttäjälle ja apulaisvaltakunnansyyttäjälle. Suunnittelu ja raportointi on selkeästi kytkettävä toisiinsa. Raportointi on oltava ennakoitavissa ja se voisi tapahtua esimerkiksi neljännesvuositahdissa. Näin voidaan parhaiten taata niin määrällisten kuin laadullisten tulostavoitteiden toteutuminen yhdenmukaisesti koko syyttäjälaitoksessa. Aluevastuuvaltiosyyttäjien nykyisenlaista tehtäväkuvaa ei tarvita uudessa organisaatiomallissa. Tulosohjaus sekä suorat ja selkeät johto- ja vastuusuhteet edellyttävät suoraa suunnitelman mukaista raportointia yksikön päälliköltä valtakunnansyyttäjätasolle. Valtionsyyttäjien roolia ammatillisten asioiden kehittäjinä voidaan kehittää, mutta kaikenlainen ohjausvastuu yksiköihin nähden aiheuttaa vain sekaannusta ja hämmennystä.

Uusi palkkausjärjestelmä ja syyttäjälaitoksen yhteisten arvojen jalkauttaminen vaativat selkeitä johto- ja vastuusuhteita. Yhtenäistä toimintasuunnitelma- ja raportointimallia tulee kehittää. Yksiköiden päälliköt voivat tulla sovituin määräajoin raportoimaan suunnitelmien toteutumista suoraan valtakunnansyyttäjälle. Näin päästään eroon henkisesti raskaaksi koetusta valvontatyyppisestä hallintomallista. Helsingin syyttäjänvirastossa on kaksi vuotta sitten tehdyn kyselyn ja jatkokeskustelun myötä vahvistettu kolme arvoa: oikeudenmukaisuus, yhteisvastuullisuus ja vaikuttamismahdollisuudet omaan työhön. Näille arvoille on määritelty kolme tärkeitä alakohtaa. Marraskuussa järjestimme kyselyn siitä, miten nämä kolme arvoa alakohtineen ovat toteutuneet työntekijän itsensä kohdalla, jaostotyöskentelyssä, virastossa yleensä ja suhteessa valtakunnansyyttäjänvirastoon. Vastausten mukaan arvot asteikolla 1 - 5 arvioituna toteutuvat parhaiten henkilön itsensä toiminnassa ja melko hyvin myös jaoston sisäisessa toiminnassa. Koko viraston tasolla arvosana tippui noin 2,5, mutta suhteessa valtakunnansyyttäjänvirastoon jopa 1,5:een. Suurin kehittämistarve on siis virastotasolla ja etenkin siinä, miten valtakunnansyyttäjänviraston johto- ja ohjaustoiminta koetaan. Uhkakuvat koetaan sitä suurempina, mitä etäämmäksi mennään työntekijästä itsestään. Kommunikointijärjestelmä sekä johto- ja vastuusuhteet eivät selvästikään ole tavoitteellisella tasolla.

Halusin ottaa tämän esimerkin esille siksi, että vaikka Helsingissä ei ole ollut yhteistoiminta-alueiden ongelmia, on johto- ja vastuusuhteet koettu sellaiseksi, että arvot eivät toteudu tyydyttävällä tavalla. Asiat eivät siis välttämättä ratkea vain siirtymällä suurempiin yksiköihin. Johto- ja vastuusuhteet, tiedonkeruujärjestelmä sekä kommunikointijärjestelmä on saatava sellaiseksi, että valtakunnansyyttäjä saa johtamiselleen riittävät tiedot suoraan paikallisyksiköstä.

Johtava kihlakunnansyyttäjä		Heikki Poukka

Helsingin kihlakunnan 	   
syyttäjänvirasto

	+	 PL 318  Porkkalankatu 13	(	Puh (010) 362 2100
	00181  HELSINKI	Fax (010)  362 2203