KOTKAN KIHLAKUNNAN
SYYTTÄJÄNVIRASTO			15.9.2005		05/4

Oikeusministeriö

PL 20	
00023 VALTIONEUVOSTO

Lausuntopyyntönne 15.6.2005, 5/66/2004

Syyttäjälaitoksen rakenne- ja resurssityöryhmän loppumietintö

	Kotkan kihlakunnan syyttäjänviraston lausuntona esitän seuraavan:

	1. KANNANOTTO TYÖRYHMÄN EHDOTUKSIIN

1.1	Paikallisesta syyttäjäntoimesta

	Työryhmän käyttämät laskentamallit vaikuttavat oikean suuntaisilta ja joka tapauksessa ne antavat keskenään vertailukelpoista tietoa eri yksiköiden toiminnan sisällöstä ja resurssitarpeista. Esitetty henkilöstötyövuosilisäys 16 htv vaikuttaa oikealta.

1.2	Aluekohtaisista resursseista suhteessa työmääriin 

On oikein, että syyttäjäresurssit kohdennetaan sinne, missä on tarvetta ja, että tämä tehdään syyttäjänvirkojen vapautuessa luonnollisen poistuman kautta. Sama koskee sihteerityövoimaa ja niin, että jonkin verran sihteereiden virkoja voidaan muuttaa tietyssä suhteessa syyttäjien viroiksi.

1.3	Valtakunnansyyttäjänvirastosta

Valtionsyyttäjien työpanoksen kohdentaminen syyttäjäntehtäviin olisi tervetullutta ja tarkoituksenmukaista kehitystä. Valtionsyyttäjien käyttäminen yhteistoiminta-alueiden valvontaan ja kontrolliin nykyisessä laajuudessa ei ole perusteltua. Nykyaikana valvonta ja esimerkiksi yhtenäisen rangaistuskäytännön seuranta on järjestettävissä huomattavasti nykyistä kevyemmin käyttäen sähköistä tiedonvälitystä sekä diaarista ja asiankäsittelyjärjestelmistä saatavia tilastotietoja.

	1.4 Syyttäjälaitoksen henkilöstörakenteesta

	Syyttäjäyksiköiden lukumäärän osalta olen esitetyn noin 30 syyttäjäyksikön kannalla, mutta sekin vaihtoehto voidaan toteuttaa siten, että henkilöstöä on riittävästi tehtäviin nähden. 

1.5	 Syyttäjien ja toimistohenkilökunnan suhteesta

	Toimistosihteerien monipuolista osaamista ja venymiskykyä olisi mahdollista käyttää huomattavasti nykyistä tarkoituksenmukaisemmin ja niin, että siten syyttäjä vapautettaisiin varsinaiseen oikeustieteellistä koulutustaan vaativaan työhön. On sääli, että toimistohenkilökunnan vähentämistavoitteet samalla syrjäyttävät tämän resurssin uudelleen hyödyntämisen. 

	Suhdeluvulla yksi sihteeri kahta syyttäjää kohden on saavutettavissa säästöä syyttäjäresurssien lisäämistarpeessa, koska hyvä eli koulutettu ja motivoitunut sihteeri säästää merkittävästi syyttäjiä niin sanotuilta rutiiniluontoisilta tehtäviltä. Rikosasioiden ratkaisuvallan siirtämisestä tässä ei ole kysymys.

1.6	Syyttäjien virkarakenteesta

Tältä osin ei ole huomautettavaa.

2. MUUTA

	2.1 Organisaation uudistamishankkeesta

	On uskomatonta, jos hallintotehtävistä saatavan vain noin kolmen henkilötyövuoden säästämisen nimissä ryhdytään muuttamaan syyttäjäyksiköiden kokoa vähäisemmäksi kuin noin 30, kun 18 yksikön mallissa hallinnosta saatavat taloudelliset säästöt kuluvat samaan hallintoon siten, että yhteisiin kokouksiin matkusteleminen lisääntyy merkittävästi. 

	Molemmissa esitetyissä vaihtoehdoissa jää 62 paikallistoimistoa, jolloin mitään säästöä ei käytännössä saada matkustelun ja hallintobyrokratian lisääntymisen johdosta. Sen sijaan henkilöstön motivaatio tukahdutetaan pitkäksi aikaa.

	Syyttäjälaitoksen organisaation perustana on paitsi valtion paikallishallinnon kehittämisen perusteista annettu laki myös laki kihlakunnansyyttäjästä, joka on tullut voimaan 1.12.1996. Paikallistoimistot säilyttämällä itse asiassa luodaan lain tarkoituksen vastainen hallinnollisesti kolmiportainen syyttäjälaitos.

	Lain 5 §:n 2 momentin mukaan oikeusministeriö voi paikallisen syyttäjäntoimen tarkoituksenmukaiseksi järjestämiseksi määrätä yhteistoiminnasta tai määrätä syyttäjäyksikön hoitamaan syyttäjäntehtäviä myös toisen kihlakunnan alueella.  Järjestely on tarkoitettu poikkeukseksi, ei pääsäännöksi. 

	Hallituksen esityksessä on todettu muun muassa, että pääsääntöisesti jokaisen käräjäoikeuden alueelle tulee vähintään yksi syyttäjäyksikkö.  Ihannetapauksessakaan  käräjäoikeuksien lukumäärä tuskin laskee 30:een.

	Edelleen hallituksen esityksessä on todettu, että jotta syyttäjäntoiminta voidaan turvata vuoden kaikkina päivinä, tämä edellyttää ainakin pienempien syyttäjäpiirien välillä yhteistoimintaa. Yhteistoimintajärjestelyllä päästäisiin yleensä kahden tai kolmen syyttäjän alueisiin. Tästä ilmenee millaisiin tilanteisiin hoitamista toisen kihlakunnan alueella on arveltu tarvittavan. Nyt on arveltu toteuttaa uudistus tällä poikkeussäännöllä!

	Nykyisin jo toteutetuilla yhteistoimintajärjestelyillä on päästy huomattavasti tarkoitettua suurempiin yhteistoiminta-alueisiin. Säännöksen tarkoitus on kuitenkin ollut yhdistää pieniä, yhden, kahden tai ehkä kolmenkin syyttäjän yksiköitä suurempiin, mutta ei tehdä nyt suunnitellun kaltaista merkittävää organisaatiouudistusta ilman eduskunnan kannanottoa ja myötävaikutusta. 

	Oikea tapa tehdä organisaatiouudistus olisikin kihlakuntaselonteon ja kihlakuntatarkastelun jälkeen eduskunnan myötävaikutuksella muuttaa, jos tarvetta siihen on, syyttäjälaitoksen organisaatiota lainsäädännöllä. Tämä uudistus voisi olla tarkoituksenmukaista kytkeä vuonna 2008 tapahtuvaan oikeushallinnossa (ja kihlakunnissa) tehtävään ulosoton organisaatiouudistukseen.

	Totean, että 18 syyttäjäyksikön mallissa lakkautetaan monta oikeusministeriön hallinnonalan erillisvirastoa ja ratkaistava on sekin, miten uusista yksiköistä tehdään erillisvirastoja tai yhtenäisvirastoja. On kuitenkin varmaa, että ainakin oikeushallinnolle tällainen uudistus maksaa enemmän kuin se tuo säästöjä.

	2.2 Riittävästä yksikkökoosta

	Valtiontalouden tarkastusvirasto on esittänyt (s. 7), että vasta riittävän suuri eli yli 20 syyttäjän yksikkö olisi muita tehokkaampi tunnusluvuilla mitattuna. Tämä lausuma ei ole ottanut huomioon sitä, että toimintaan jätettäisiin  peräti 62 paikallistoimistoa, jolloin suuren yksikön synergiaetuja ei saadakaan. Erillisten paikallistoimistojen ylläpitäminen maksaa sekä rahaa että resursseja. 

	Jos organisaatiouudistuksen tavoitteet olisivat vilpittömät, uudistus tulisikin toteuttaa siten, että avoimesti pohdittaisiin millaiseen syyttäjälaitokseen maassa on varaa ja mikä olisi tehokkain vaihtoehto. Syyttäjäntoiminnassa palvelujen paikallisella saatavuudella ei ole samaa merkitystä kuin on poliisin ja käräjäoikeuden toiminnassa. Rehellisintä olisi myös asettaa poliittisesti arvioitavaksi, kuinka tiheää syyttäjien paikallisverkkoa tarvitsemme, jonka jälkeen eduskunta säätäisi normaalissa järjestyksessä syyttäjälaitoksen organisaatiota koskevat tarpeelliset säännökset.

2.3 Toimistohenkilöstön määrä Kotkassa

Mietinnön liitteen 8 osalta esitän kommentin Kotkan kihlakunnan syyttäjänviraston tietojen osalta. Kotkassa on kuusi vakituista syyttäjänvirkaa ja kolme vakituista sihteerinvirkaa. Liitteessä on esitetty, että sihteerejä olisi neljä ja tunnusluvut laskettu tällä perusteella. Tilanne on se, että yksi sihteereistä on poikkeuksellisen pitkäaikaisella sairauslomalla (toistaiseksi) ja hänen tilallaan on määräaikainen sihteeri. Tällaisissa tapauksissa on arveltu jatkossakin tarvittavan poissaolosta johtuvaa sijaista (s. 24). 

Mikäli sairausloma muuttuisi sairauseläkkeeksi, olisi tehtävään kuitenkin syytä saada lupa nimittää sihteeri. Toisin sanoen olen liitteen kanssa samaa mieltä siitä, että sihteeritarve on kolme henkilöä.

	Johtava kihlakunnansyyttäjä Christian Lundqvist

_________________________________________________________________________________________________

	 PL 122 (Karhulantie 38 A)		Puhelin     010 362 4300
	48601 KARHULA	Telekopio 010 362 4329
		E-mail      kotka.sy@om.fi