Oikeusministeriö
PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO

Viite	Oikeusministeriön lausuntopyyntö 15.6.2005 5/66/2004

LAUSUNTO SYYTTÄJÄLAITOKSEN RAKENNE- JA RESURSSITYÖRYHMÄN LOPPUMIETINNÖSTÄ

Esitän Kajaanin kihlakunnnanviraston syyttäjäosaston lausuntona asiasta seuraavaa:

Olen 28.4.2005 antanut lausunnon mainitun työryhmän välimietinnöstä, jossa otetaan kantaa esitettyihin organisaatiomalleihin ja yt-päällikön rooliin. Tältä osin viittaan kyseiseen lausuntoon.

1. Resurssilaskelmien laskentaperusteet

On hyvä, että mietinnössä otetaan selvä kanta siihen, että yksittäisen syyttäjän työmäärä tulee mitoittaa siten, että hän ehtii tehdä kaiken häneltä edellytetyn työn normaalina virka-aikaa vastaavana aikana. Tältä pohjalta laskettu tehollinen työaika on 222 työpäivää eli 1620 tuntia. Tiedossa ei ole, että syyttäjälaitoksessa olisi tehty tutkimusta syyttäjien todellisesta työajasta eikä kuluvan vuoden alusta käyttöönotettu Tarmo-järjestelmäkään tuo tähän lisävalaistusta, koska järjestelmässä seurataan vain työajan jakaantumista eri sektoreille. Työryhmässä on laadittu selvityksiä rikosasioiden hoitamiseen kuluvasta ajasta Espoossa, Pietarsaaressa ja Lohjalla. Pohjoisessa sijaisevien syyttäjäyksiköiden syyttäjien työmäärään ja työpäivän pituuteen on huomattava vaikutus pitkillä käräjämatkoilla. Käräjäoikeuden istuntopaikoista Kuhmo ja Suomussalmi sijaitsevat 100 km etäisyydellä Kajaanista ja Itä-Suomen hovioikeus Kuopiossa n. 200 km etäisyydellä. Tämä tarkoittaa jokaista käräjäoikeuden istuntopäivää kohden noin 3 tunnin lisätyöaikaa ja hovioikeuden istuntopäivää kohden 5-6 tunnin lisäaikaa. Nämä erityisolosuhteet on otettava huomioon resurssitarpeita määritettäessä.

2. Toimistohenkilökunnan resurssitarve

Työryhmän esittämät suhdeluvut ovat oikeansuuntaisia. On kuitenkin huomattava, että pienissä syyttäjäyksiköissä, joissa jo nykyisellään on vain yksi sihteeri, tilanne aiheuttaa jatkuvia ongelmia sihteerin lomien ja muiden poissaolojen takia. Tilanne ei ole tyydyttävä ja tähän ongelmaan tulisi löytää toimiva ratkaisu tai toimivia ratkaisumalleja. 

Työryhmän mukaan syyttäjäresursseihin suhteutettuna  toimistohenkilökuntaa on laskennallisesti liikaa noin 20 virkaa. On huomioitava, että toimistohenkilökunnan tehtävänkuvaa ollaan kehittämässä vaativampaan suuntaan haastehakemusten valmisteluvastuun lisääntymisen myötä. Jos henkilöstön määrää edelleen vähennetään, on vaarana, että toimistohenkilöstön resurssit eivät ole riittävät edellytetyn valmisteluvastuun lisäämiselle. Tosin suunniteltujen uusien syyttäjäyksiköiden  perustamisen seurauksena hallintotehtävien hoito tulee keskittymään keskusyksiköihin, jolloin sihteerien työmäärä muissa toimipisteissä voi jonkin verran vähentyä. Säästö on käytännössä kuitenkin vähäinen.

Kajaanin osalta ei esitys sisällä muutoksia nykyiseen toimistohenkilökunnan määrään, joka on syyttäjien määrä ja työtilanne huomioiden perusteltua.

Syyttäjäputken käyttöä ei Kajaanin syyttäjäyksikössä käytetä muissa kuin poikkeustapauksissa haastettaessa ulkomaalaisia yksinkertaisissa ja selvissä asioissa.

3. Syyttäjien virkarakenne ja resurssitarve

Esitetty malli on perusteltu. Nykyisin Kajaanin syyttäjäosaston syyttäjät hoitavat kaikenlaisia juttuja eikä juttujen laadulla ja vaikeusasteella ole merkitystä. Toisaalta tämä on toimiva malli, koska kaikilla syyttäjillä on jo pitkä syyttäjäkokemus ja vaativien juttujen hoidolla on ennenkaikkea tärkeä koulutuksellinen ulottuvuus. Huonona puolena sekajärjestelmässä on se, että henkilöstörakenne ei ole monipuolinen eikä tarjoa “ylenemismahdollisuuksia”, joka sekin on yksi tekijä syyttäjien motivoinnin kannalta. Syyttäjäorganisaatio tarvitsee luonnollisesti erityisasiantuntemusta edellyttäviä virkoja ja todennäköisesti tämä tarve tulee tulevaisuudessa korostumaan.

Työryhmän mukaan syyttäjiä tarvitaan vuoden 2004 juttukannan perusteella lisää 16 htv. Lisäresurssien tarve on perusteltu. Sinänsä Kajaanin syyttäjäosaston osalta nykyiset resurssit, neljä kihlakunnansyyttäjää ja yksi apulaissyyttäjä, ovat riittävät. Erityisesti sellaisiin syyttäjäyksiköihin, joissa saapuvien asioiden määrät ovat kasvussa ja joissa on jo ennestään huomattavat rästit, tulisi lisäresursseja suunnata. Tilanne on paikoin erittäin vaikea ja työtilanteen hallintaansaaminen edellyttää huomattavia lisäpanostuksia. Jos näitä ei saada, on vaarana, että tilanne heikkenee tilanne entisestään. Tämä on ongelmallista asianosaisten oikeusturvan ja myös syyttäjien jaksamisen kannalta.

4. Esitutkintayhteistyön merkitys

Työryhmän käsitys esitutkintayhteistyön lisäämisestä kaksinkertaiseksi ei ole mahdollista ilman lisäpanostuksia tai lainsäädäntötoimia, jotka vapauttaisivat resursseja yksinkertaisista rikosasioista. Tämän työryhmä oikein toteaa. Tavoite sinänsä on hyvä, koska esitutkintayhteistyöllä voidaan rikosasian käsittelyn laatua ja joutuisuutta sekä myös asianosaisten oikeusturvaa parantaa.

5. Kirjallinen rikosprosessi ja esitutkinnan rajoittamisen laajentaminen

Mikäli suunniteltu uudistus toteutuu, tullee tämä jonkin verran helpottamaan syyttäjien työpainetta, koska kirjallisessa menettelyssä asian oikeuskäsittely jää pois. Tämän uudistuksen merkitys selviää kuitenkin vasta siinä vaiheessa kun nähdään, miten käräjäoikeudet tulevat suhtautumaan uudistukseen. Otaksuttavaa on, että kaikkein optimistisimmat odotukset työmäärän säästöstä eivät tule toteutumaan.

Säästöä arvioitaessa on kuitenkin huomioitava se, että syyttäjälaitoksen olemassaolon aikana syyttäjälle on sälytetty uusia tehtäviä, joita ei ole mitenkään huomioitu resurssilisäyksinä, vaikka uudistusten aiheuttama lisäresurssien tarve on voitu laskea. Olisi varsin kohtuullista, että kun nyt on tulossa ensimmäinen uudistus, joka saattaisi jonkin verran vähentää syyttäjien työtaakkaa, ei heti alettaisi suunnittelemaan resurssien vähentämistä. Tämä aiheuttaa kentällä työskentelevissä kielteisiä reaktioita päättäviä tahoja kohtaan. Toisaalta ymmärrystä riittää siihen, että ministeriö on sidottu taloudellisiin realiteetteihin ja menettely johtunee tästä syystä. Syyttäjien jaksaminen on syyttäjälaitoksessa todellinen ongelma ja tilanne tulisi saada korjattua joko resurssilisäyksillä tai lainsäädäntöuudistuksilla, jotka helpottavat syyttäjän työtaakkaa.

Esitutkinnan rajoittamista esitetään laajennettavaksi. Tämä on kannatettava esitys, koska nykyisin esitutkinnan rajoittaminen ei ole toteutunut siinä laajuudessa kuin mitä alunperin suunniteltiin ja että sillä olisi käytännössä sanottavaa merkitystä resurssisäästöjen kannalta. Uudistus laajentaisi esitutkinnan rajoittamista ja voisi parhaassa tapauksessa johtaa myös resurssisäästöihin. Tietenkin on huomioitava se, että poliisin tehtävänä on tutkia epäiltyjä rikoksia ja käytännössä voi olla ongelmallista vetää rajaa siihen, missä esitutkintaa rajoitetaan ja missä ei. Asianomistajan asema saattaa tämän seurauksena heikentyä. Uudistus edellyttää riittävää koulutusta ja ohjeistusta.

Johtava kihlakunnansyyttäjä			Matti Välinen