Espoo 21.9.2005

            Oikeusministeriölle

Asia: Rakenne- ja resurssityöryhmän loppumietintöä koskeva lausunto,
diaarinumeronne 5/66/2005

Suomen Syyttäjäyhdistys ry pyydettynä lausuntonaan lausuu seuraavaa.

Järjestön edustus on ollut mukana työryhmän työssä. Tämän vuoksi emme
erikseen kommentoi mietinnön kaikkia kokonaisuuksia, vaan keskitymme
henkilöstön kannalta keskeisimpiin kysymyksiin. Näitä ovat erityisesti
oikea henkilöstörakenne sekä oikea henkilöstön määrä; valtakunnallisesti ja
paikallisesti asiaa arvioiden.

Syyttäjälaitoksen tämänhetkinen henkilöstörakenne on vinoutunut. Rakenne-
ja resurssityöryhmän laskelmat osoittavatkin, että vaativampaa sekä ns.
erittelemättömien rikosten vaativampaa ryhmää hoitavien syyttäjien virkoja
on aivan liian vähän. Pääasiassa tavanomaiseen juttukantaan keskittyvien
syyttäjien - ja sihteerien - virkoja on liian paljon. Myös johto- ja
hallintotehtävistä on vapautettavissa jonkin verran syyttäjäresursseja
vaativamman juttukannan hoitamiseen.

Laajoilla toimi- ja vastuualueilla tavoiteltavia hyötyjä ei ole mahdollista
saavuttaa, ellei tilannetta ja isompien yksiköiden tuottamia tehokkuusetuja
ja säästöjä käytetä hyväksi henkilöstörakenteen korjaamiseen. Syyttäjien
henkilöstörakennetta tulee korjata syyttäjäjärjestöjen ja oikeusministeriön
sopimalla tavalla, rakenne- ja resurssityöryhmän tuottaman tiedon pohjalta.

Suomen Syyttäjäyhdistys ry katsoo, että seuraavat henkilöstörakenteen
korjaukset ovat - sovitulla tavalla - täysin välttämättömiä, jotta
uudistuvat rakenteet (jos niin päätetään) voisivat toimia:

1) Oikeusministeriön ja järjestöjen välillä on sovittu, että laajoilla
syyttäjäntoimen alueilla kaikkien pienintä palkkaa saavien A
25-kihlakunnansyyttäjien (näitä on jäljellä hieman vaille 30 henkilöä)
palkkaustaso nostetaan. Laajoilla alueilla ja työmäärien tasauksen
toimiessa ei voi olla olemassa perusteita diskriminoida yksittäisiä, usein
hyvinkin kokeneita syyttäjiä. Tulee sopia käytännön järjestelyt A
25-kihlakunnansyyttäjien palkkaustason nostamisen suhteen

2) Oikeusministeriön ja järjestöjen välillä on sovittu, että kaikkien
laajan alueen päälliköiksi sijoittuvien palkkaustaso nousee nykyisestä.
Tulee sopia järjestelyt tämän toteutuksen suhteen

3) Samoin on sovittu, että jaospäällikön tehtävän tarpeellisuus harkitaan
yksikön koon ja toimintapisteiden välisen etäisyyden ja lukumäärän
perusteella. On selvää, että uudet, suuret syyttäjäyksiköt eivät tule
toiminnassaan onnistumaan, ellei yksikönpäälliköiden toiminnan tukena ja
todennäköisen aluevastuun kantajana ole yksikön koosta riippuen 1-2
jaospäällikköä. Tulee sopia järjestelyt tämän toteutuksen suhteen

4) Samoin on sovittu tarkasteltavan, onko tarvetta nykyistä suuremmalle
joukolle erikoissyyttäjän virkoja

5) Oikeusministeriön ja järjestöjen välillä on sovittu myös, että
kihlakunnansyyttäjän virkarakennetta kehitetään rakenne- ja
resurssityöryhmän selvitysten perusteella vastaamaan juttujen vaativuutta.
Työryhmän selvitysten pohjalta taas on selvää, että alemman vaativuustason
syyttäjänvirkoja - erityisesti tasolla A 26 - on liikaa, ylemmän
vaativuustason virkoja - erityisesti tasolla A 27 - on liian vähän.
Viittaamme mietinnön kohtaan 5.6, johon työryhmän yksimielinen, syyttäjien
virkarakennetta koskeva käsitys on kirjattu. Tulee tarkastella ja sopia,
millaisella menettelyllä yksiköiden virkarakennetta vähitellen muutetaan
niin, että A 27-tason syyttäjän virat lisääntyvät, A 26-tason virat
vähentyvät.

Edellä kohdissa 1-3 todetut henkilöstörakenteen kehittämiskohteet on
välttämätöntä toteuttaa kutakuinkin heti laajojen yksiköiden aloittaessa
toimintansa. Tästäkin syystä on selvää, että mahdolliseen laajojen
syyttäjäyksiköiden tai laajojen täydellistä yhteistoimintaa harjoittavien
syyttäjäalueiden luomiseen on valmistauduttava huolellisesti. Kohtien 4-5
toteuttaminen edellyttää taas vuosia kestävän prosessin luomisen, jossa
toiminnan tehostamisen tuottamilla säästöillä tilanne vähitellen korjataan.
Syyttäjäyhdistyksen käsityksen mukaan valmiuksia laajojen yksiköiden tai
täydellisessä yhteistoiminnassa toimivien alueiden käyttöön ottoon ei voi
olla olemassa  ainakaan ennen vuotta 2007. Erikseen toteamme, että
järjestelyihin liittyy lukuisia organisaatioiden luomiseen ja henkilöstön
asemaan liittyviä lainsäädäntökysymyksiä, jotka ovat vielä vastausta
vailla. Lainsäädäntöön ja henkilöstörakenteen kehittämiseen liittyvien
kysymysten ratkaiseminen on edellytys sille, että syyttäjien
ammattijärjestöt ja syyttäjät voisivat tukensa muutoksille antaa.

Resurssien osalta Syyttäjäyhdistys yhtyy mietinnössä esitettyyn.
Syyttäjäresurssit ovat tämän hetkiseen työmäärään ja juttujen laatuun
nähden liian pienet. Pullonkaula ja toiminnan onnistumisen kipupiste ovat
nimenomaan erilaiset vaativat ja erittelemättömien ryhmän vaativammat
rikokset. Laajojen yksiköiden ja toivottavasti edessä olevien
yksinkertaisimpien juttujen käsittelyä rationalisoivien
lainsäädäntömuutosten tuottama pelivara yksinkertaisimmista rikosasioista
tulee käyttää vaativamman juttukannan hoitamiseen.

Päämäärä siitä, että tarkentuvan tiedon pohjalta resursseja
syyttäjälaitoksen sisällä vähitellen uudelleenkohdennetaan juttujen määrän
ja laadun osoittamalla tavalla, on hyväksyttävä. Mietintö tuo näille
päätöksille hyödyllistä faktapohjaa.

kihlakunnansyyttäjä Harri Lindberg
yhdistyksen puheenjohtaja