Oikeusministeriö
	
Oikeusministeriön lausuntopyyntö 15.6.2005.	
	
syyttäjälaitoksen rakenne- ja resurssityöryhmän loppumietintö	

	Oikeusministeriö on pyytänyt keskusrikospoliisilta lausuntoa syyttäjälaitoksen rakenne- ja resurssityöryhmän loppumietinnöstä (Lausuntoja ja selvityksiä 2005:17). Keskusrikospoliisi lausuu asiasta seuraavaa:

1. Yleistä

Strategisena oikeuspoliittisena linjauksena oikeusministeriöllä on muun ohella, että kriminaalipolitiikka on vaikuttavampaa ja paremmin kohdentuvaa. Se edellyttää, että rikosvastuu toteutetaan joutuisasti ja että syyttäjien kokonaisotetta rikosvastuun toteutumisesta vahvistetaan. Rikosvastuun toteutuminen erityisesti laajoissa ja monimutkaisissa asioissa on hidasta, mikä on omiaan vaarantamaan sekä rikoksen uhrin että rikoksesta epäillyn oikeusturvaa. Rikosvastuun joutuisa toteuttaminen edellyttää, että rikosasioiden käsittelyn kokonaiskestoa lyhennetään ja jokaista vaihetta hiotaan käsittelyketjua tukevaksi ja rikollisuuden torjunnan kannalta tarkoituksenmukaiseksi. Syyttäjien saumattomalla yhteistyöllä esitutkintaviranomaisten kanssa lyhennetään syyteharkinta-aikaa, vähennetään lisätutkintapyyntöjen tarvetta ja rajataan rikostutkinta käsittelyn kannalta oleellisiin kysymyksiin. Syyttäjien yhteistyötä esitutkintaviranomaisten kanssa helpotetaan poistamalla tiedon saatavuudessa ja tiedonkulussa esiintyviä puutteita. 

Keskusrikospoliisi yhtyy oikeusministeriön tavoitteisiin kriminaalipolitiikan paremmasta vaikuttavuudesta ja kohdentumisesta edistämällä mm. rikosvastuun joutuisaa toteutumista rikosasioiden käsittelyaikoja lyhentämällä sekä syyttäjien ja poliisien yhteistyötä tehostamalla.

Syyttäjien kokonaisvastuun selkiyttämiseen liittyen keskusrikospoliisi haluaa todeta, että kihlakuntauudistuksen valmistelun ja voimaantulon yhteydessä viime vuosikymmenellä korostettiin voimakkaasti syyttäjän ja poliisin toiminnallista itsenäisyyttä ja erillisyyttä, ja että lakivaliokunta silloisessa mietinnössään totesi esitutkinnan johtamisen kuluvan edelleen poliisille. Syyttäjien kokonaisvastuun selkiyttämisen ei siten tule johtaa vakiintuneen tilanteen muuttamiseen vaan hyvän yhteistyön lisääntymiseen poliisin kanssa.

2. Syyttäjän ja poliisin yhteistyö esitutkinnassa

Rikosvastuun toteuttamisen kaikki piirteet huomioon ottava tehokas ja tarkoituksenmukainen syyteharkinta yksinkertaista vaikeammissa rikosasioissa edellyttää onnistuakseen syyttäjän ja poliisin tekevän yhteistyötä esitutkinnan aikana. Kun syyttäjä on seurannut tietyn asian esitutkintaa ja sen aikana voinut osaltaan vaikuttaa suoritettaviin tutkintatoimenpiteisiin, on hänellä hyvät mahdollisuudet suorittaa syyteharkinta viivytyksettä. Syyttäjän entistä laajemmin harjoittama esitutkintayhteistyö saattaa osaksi siirtää syyteharkintatyötä etupainotteiseksi. Tästä huolimatta ei voida päätellä, että syyttäjän esitutkintayhteistyöhön käyttämän ajan voitaisiin suoraan katsoa säästyvän jutun syyteharkinta-ajasta. 

Keskusrikospoliisi katsoo, että tämä yhteistyö kuitenkin saattaa suoraan vaikuttaa poliisin työmäärään ja siten osaltaan lyhentää rikosasian kokonaiskäsittelyaikaa. Keskusrikospoliisi yhtyy työryhmän käsitykseen siitä, että esitutkintayhteistyön lisääminen on tehokkain yksittäinen keino kohentaa rikosasiain käsittelyn laatua ja joutuisuutta sekä asianosaisten oikeusturvaa. Yhteistyöhön liittyen on esitutkintayhteistyön kehittämistyöryhmä äskettäin antanut oman väliraporttinsa. Kehittämistyöryhmän toiminnan tavoitteena on saada poliisit ja syyttäjät alueellisesti ja paikallisesti kehittämään parhaita käytänteitä.

Työryhmä on esittänyt tulevaisuuden näkyminään, että syyttäjän työmäärä lisääntyy, jos selvitettyjen rikosten määrä kasvaa esimerkiksi suunnitellun huumausainerikosprojektin ansiosta. Kuten talousrikosasioissa myös tämäntyyppisissä erityisrikosasioissa on oletettavissa, että niihin erikoistuneet syyttäjät ehtivät ajaa huomattavasti vähemmän yksittäisiä asioista ns. massarikoksiin verrattuna. Keskusrikospoliisi katsoo, että vakavan rikollisuuden torjunta mukaan lukien ns. kohdetorjunta, edellyttävät syyttäjien hyvää tapauksiin paneutumista ja vaativat syyttäjiltä sekä laajaa osaamista että runsasta ajankäyttöä yhteistyöhön. On selvää, etteivät vaativissa rikostapauksissa mukana olevat syyttäjät voi ajaa yhtä paljon asioita kuin vähemmin aikaa vievissä lievemmissä rikostapauksissa mukana olevat syyttäjät. 

Keskusrikospoliisi yhtyy oikeusministeriön näkemykseen, että esitutkintayhteistyön tiivistäminen poliisin ja syyttäjien välillä ja syyttäjien kokonaisvastuun selkiyttäminen lisäävät syyttäjälaitoksen ammattitaitovaatimuksia ja henkilöstötarvetta.

Valtakunnansyyttäjänvirastossa käsiteltävien syyteasioiden määrää on jouduttu viime vuosina vähentämään samaan aikaan, kun paikallisen syyttäjäntoimen ohjaamiseen on jouduttu kohdentamaan yhä enemmän voimavaroja. Keskusrikospoliisi toteaa, että Valtakunnansyyttäjänviraston syyteasioiden määrän tulee olla riittävällä tasolla, jotta ammattitaito ja osaaminen yltävät kaikkein vaativimpien tapausten hoitamiseen. Näin ollen ei Valtakunnansyyttäjänviraston toimintaa tule myöskään unohtaa käsiteltäessä syyttäjien resursseja.

3. Lopuksi

	Keskusrikospoliisin näkemyksen mukaan työryhmän ehdotukset syyttäjien resurssien suhteen ovat tarpeellisia. Esityksen perustelut syyttäjälaitoksen henkilökunnan määrästä ja organisoinnista siten, että syyttäjälaitos kokonaisuutena pystyy huolehtimaan rikosvastuun asianmukaisesta toteutumisesta yhteiskunnassa, vastaavat keskusrikospoliisin käsitystä asiassa. Toiminnallisesti välttämätön esitutkintayhteistyö ja sen kehittäminen on välillä jäänyt vähemmälle huomiolle, kun kummankin organisaation rajallisia henkilöresursseja on tarvittu toimintaympäristön muiden muutosten käsittelyyn.

	Keskusrikospoliisin päällikkö
	Poliisineuvos			Rauno Ranta

	Apulaispäällikkö		Tero Kurenmaa