KÄRÄJÄOIKEUSTUOMARIT r.y.	LAUSUNTO
												15.4.2005

Viite: Oikeusministeriön lainvalmisteluosaston lausuntopyyntö 14.3.2005, 
OM 22/41/2004

		Käräjäoikeustuomarit r.y. haluaa kunnioittaen esittää lausuntonaan   eräistä 			vanhentumisia ja toisen henkilötodistuksen väärinkäyttöä koskevasta 			ehdotuksesta (2005:6) seuraavaa:

Yleistä
Ehdotus sisältää lukuisan joukon pienehköjä lainsäädäntötäsmennyksiä, joiden osalta Käräjäoikeustuomarit r.y:lla ei ole huomautettavaa. Se haluaa kiinnittää huomiota eräisen lapsiin kohdistuvien seksuaalirikosten vanhentumista koskevan ehdotetun säätelyn ongelmiin sekä kokonaan asettaa kysymyksenalaiseksi ehdotetun toisen henkilötodistuksen väärintäyttöä koskevan kriminalisoinnin tarpeen.

Kansainvälisen rikostuomioistuimen toimivaltaan kuuluvien rikosten vanhentuminen

	Käräjäoikeustuomarit r.y:n mielestä ei ole ongelmaa ehdotuksen mukaisessa Suomen vanhentumissäännösten sopeuttamisessa Kansainvälisen rikostuomioistuimen noudattamaan vanhentumisjärjestelmään sen toimivaltaan kuuluvissa vakavissa sota- ja ihmisoikeusrikoksissa.

Lapsiin kohdistuvien seksuaalirikosten vanhentuminen

	Käräjäoikeustuomarit r.y. ei sinänsä periaatteessa vastusta ajatusta, että tuollaisten rikosten vanhentumisaikaa pidennetään ja se kytketään asianomistajan täysi-ikäiseksi tulemiseen. 

	Ehdotetussa muodossaan - varsin pitkät vanhentumisajat aletaan laskea tuosta  asianomistajan täysi-ikäiseksi tulemista - ehdotus kuitenkin johtaa toiseen, ehdotuksessakin esiintuotuun ongelmaan: vanhentumisajat saattavat pidentyä niin pitkiksi, että tuomioistuinkäsittelyyn saattaa tulla hyvin vanhoja, jopa kolmenkymmenen vuoden vanhoja rikoksia. Tällä seikalla on kaksi vakavaa haittaa: liian pitkän ajan kuluminen vaikeuttaa asian selvittämistä ja on omiaan johtamaan vääriin ratkaisuihin - on huomattava, että tuollaisten juttujen näyttö usein perustuu pelkästään asianosaisten kertomuksiin ja niiden luotettavuuden arviointiin. Ajan kuluminen väistämättä heikentää kertomusten luotettavuutta. Jos tuomioistuimet tuon vuoksi ovat pakotettuja hylkäämään syyteitä, se on omiaan heikentämään kriminalisoinnin uskottavuutta suuren yleisen ja asianomistajan silmissä. Lisäksi syylliseksi todetun eläkeiässä tai lähellä sitä olevan henkilön tuomitsemiseen normaalirangaistuksen mukaiseen ehdottomaan vankeusrangaistukseen ei ole kriminaalipoliittista tarvetta.

	Edellä olevan perusteella Käräjäoikeustuomarit r.y. pitäisi parempana järjestelmää, jossa  vanhentumisaika alkaisi nykyisen tapaan teosta, mutta sen päättymisaika kytkettäisiin kohtuulliseksi katsottuun aikaan (esimerkiksi 5 vuotta) asianomistajan täysi-ikäiseksi tulemista. Tuo kohtuullinen aika voitaisiin myös porrastaa erilaiseksi (esimerkiksi 2 - 5 vuotta) rikoksen vakavuusastetta osoittavan enimmäisrangaistuksen mukaan.

Lapsiin kohdistuvien pahoinpitelyrikosten vanhentuminen

Ehdotuksessa mainituilla perusteilla ei ole perusteita ulottaa ehdotettua muutosta koskemaan myös lapsiin kohdistuvia pahoinpitelyrikoksia. On selvä, että törkeän pahoinpitelyn täyttävät teot tulevat jo nykyisin terveydenhoitoviranomaisten toimesta poliisin tietoon. Ehdotettu järjestelmää toisi järjestelmän piiriin lähinnä lieviä ja tavallisia pahoinpitelyasioita, joista ei olisi muuta näyttöä kuin asianosaisten kertomukset.

Lapsikaappauksen asteikko

	Lapsikaappausrikoksen asteikon nostaminen ehdotetulla tavalla on perusteltu.

Ehdotettu toisen henkilötodistuksen väärinkäyttö

	Ehdotuksen perusteluista on pääteltävissä, että ehdotusta on ollut voimakkaasti ajamassa hotelli- ja ravintola-alan ammattiliitto perusteenaan ratkaista anniskelusäännösten joskus suuritöinen ja epäkiitollinen valvontatyö siirtämällä vastuu kriminalisoinnin avulla suojeluobjektina oleville nuorille itselleen. Ehdotusta laadittaessa ei ole riittävästi huomioitu rikosoikeuden ultima ratio -luonnetta eikä pohdittu onko ehdotettu kriminalisointi siihen “luonnollisesti” liittyvine henkilöön käyvine kiinniotto-oikeuksineen aiottuun tarpeeseen nähden oikeansuhtainen. Liialliset kriminalisoinnit ovat pelkästään omiaan alentamaan koko rikosoikeudellisen järjestelmän uskottavuutta.  Ei ole myöskään riittävästi tiedostettu minkä vaikutuksen herkässä kasvuiässä olevaan nuoren sosiaalistumiseen saattaa synnyttää henkilöön käyvä kiinniotto ja rangaistuksen myötä tapahtuminen leimaaminen rikolliseksi. Käräjäoikeustuomarit r.y:n mielestä riittävä reaktio alaikäisen yritykseen ostaa alkoholia tai tupakkaa taikka jopa pyrkiä ravintolaan käyttäen toisen henkilötodistusta on nykyiseen tapaan nuoren poistaminen myyntipisteestä tai ravintolasta kehoituksin palata asiaan uudelleen täysi-ikäisenä.

	Jos oikeusministeriössä katsotaan kriminalisoinnin olevan yhteiskuntajärjestyksen toimivuudelle aivan välttämätön, seuraamukseksi lievä rikesakko olisi riittävä ja kiinniotto-oikeuden tarve tulisi vielä vakavasti harkita uudelleen. 

	Toisaalta Käräjäoikeustuomarit r.y. kuitenkin katsoo, että jos ehdotettuun kriminalisointiin mennään, tulisi olla rohkeutta ulottaa kriminalisointi myös henkilötodistuksen tahallaan luovuttaneeseen oikeaan haltijan, jonka syyllisyys täysi-ikäisenä on säännönmukaisesti alaikäistä käyttäjää suurempi. Tietoisuus tuollaisesta kriminalisoinnista olisi omiaan ennalta estämään tuollaisen väärinkäytön.

	Käräjäoikeustuomarit r.y:lla ei muilta osin ole huomautettavaa esityksestä.

Lausunnon valmistelu

	Asiaa on käsitelty yhdistyksen hallituksen hallituksessa 15.4.2005.

	Käräjäoikeustuomarit r.y.

	Puheenjohtaja,		Jyrki Kiviniemi
	käräjätuomari

	Hallituksen jäsen,		Pekka Louhelainen 
	käräjätuomari