17.5.2006		996.03.2006

Oikeusministeriö
Lainvalmisteluosasto

Lausuntopyyntönne OM 5/41/2004

DNA-TUNNISTEIDEN MÄÄRITTÄMINEN

Tietosuojalautakunnasta ja tietosuojavaltuutetusta annetunlain (389/1994 mukaan henkilötietolaissa tarkoitettujen asioiden käsittelemistä varten oikeusministeriön yhteydessä on tietosuojavaltuutetun virka ja tietosuojavaltuutetun toimisto. Tietosuojavaltuutettu on erillinen viranomainen, joka hoitaa tehtäviään itsenäisesti. Tietosuojavaltuutetun tehtäväksi on henkilötietolain (523/1999) 41 §:n mukaan säädetty tilaisuus tulla kuulluksi  muun muassa valmisteltaessa lainsäädännöllisiä uudistuksia. Jäljempänä oleva lausunto on tehty näistä lähtökohdista, pohjautuen perustuslakiin sekä perustuslakivaliokunnan ja hallintovaliokunnan linjanvetoihin henkilötietojen käsittelyn sääntelystä. Henkilötietojen käsittelyä koskeva huolellinen sääntely ohjaa rekisterinpitäjiä rakentamaan ja käyttämään tietojärjestelmiään siten, että henkilötietojen laatua koskevien periaatteiden kehittäminen ja  huomioon ottaminen varmistetaan. Huolellisella sääntelyllä ehkäistään tarpeettomia tulkintakysymyksiä ja epävarmuustekijöitä henkilötietojen käsittelyssä.

Henkilötietojen käsittelystä sääntely
Perustuslain (731/1999) 10 § turvaa yksityisyyden suojan perusoikeutena jokaiselle. Pykälän mukaan henkilötietojen suojasta säädetään tarkemmin lailla. Aiemmin vastaava säännös sisältyi hallitusmuodon 8 §:ään (969/1995). 

Eduskunnan perustuslakivaliokunta on lausunnossaan PeVL 14/1998 vp todennut, että tämän henkilötietojen suojaa koskevan perusoikeussäännöksen kannalta tärkeitä sääntelykohteita ovat ainakin:

* rekisteröinnin tavoite,  
* rekisteröitävien henkilötietojen sisältö, 
* niiden sallitut käyttötarkoitukset mukaan luettuna tietojen luovutettavuus ja tietojen säilytysaika henkilörekisterissä sekä rekisteröidyn oikeusturva samoin kuin näiden seikkojen sääntelemisen kattavuus ja yksityiskohtaisuus lain tasolla.

Lailla säätämisen vaatimus ulottuu myös mahdollisuuteen luovuttaa henkilötietoja teknisen käyttöyhteyden avulla (esim. PeVL 51/2002, poliisin henkilörekistereistä annettu laki).

Hallintovaliokunnan, jonka toimialaan henkilötietokysymykset kuuluvat, linjanvedot henkilötietojen käsittelyn sääntelystä vastaavat perustuslakivaliokunnan edellä mainittua kantaa. Tämä käy ilmi muun muassa hallintovaliokunnan lausunnoista HaVL 16 ja 19/1998 vp sekä hallintovaliokunnan mietinnöistä HaVM 25 ja 26/1998 vp. 

Hallintovaliokunnan mukaan lain tasolla on ilmettävä ainakin perustuslakivaliokunnan edellä mainitussa lausunnossa mainitut asiat. 

Asetustasolla on hallintovaliokunnan kannan mukaan mahdollista antaa rekisterin tietosisältöä täydentäviä ja tarkentavia säännöksiä, kunhan lakitekstin perusteella voidaan riittävän selkeästi päätellä asetuksen tasoisen sääntelyn sisältö. Hallintovaliokunta pitää kuitenkin asianmukaisena lähtökohtana pyrkimystä mahdollisimman yksityiskohtaisesti säätää henkilötietojen suojaan liittyvistä seikoista jo lain tasolla.

Perustuslakivaliokunnan ja hallintovaliokunnan edellä mainitut linjanvedot henkilörekistereiden ja henkilötietojen käsittelystä sääntelystä on otettava huomioon myös silloin kun tällaisia säännöksiä on tarkoitus sisällyttää erityislainsäädäntöön ja kun erityislainsäädännön säädöksiä ja niiden mahdollisia tarkistamistarpeita arvioidaan. 

Ehdotuksen  arviointi
Voimassa olevan pakkokeinolain (450/1987) 6 luvun 5 §:n  mukaan rikoksesta epäillylle saadaan tehdä DNA-tunnisteen määrittämistä varten tarpeellinen henkilökatsastus, jos rikoksesta säädetty ankarin rangaistus on vähintään kuusi kuukautta vankeutta. Voimassa olevan lain säännökset sallivat siten hyvin laajan rikoksesta epäiltyjen DNA-tunnisteiden rekisteröimisen. 

Mietinnössä ehdotetaan pakkokeinolain DNA-tunnisteiden määrittämistä koskevien säännösten tarkistamista siten, että törkeään rikokseen syyllistyneen henkilön DNA-tunnisteen määrittäminen olisi mahdollista myös silloin, kun sitä ei ole tehty esitutkintavaiheessa. Ehdotuksen mukaan DNA-tunnisteen määrittämiseksi tarpeellinen henkilökatsastus voitaisiin tehdä henkilölle, jonka lainvoimaisella tuomiolla on todettu syyllistyneen rikokseen, josta on säädetty ankarin rangaistus on vähintään kolme vuotta vankeutta. Ehdotuksessa esitetty menettely ei siten varsinaisesti laajentaisi niiden henkilöiden piiriä, joiden DNA-tunniste voidaan määritellä. Kysymyksessä olevien henkilöryhmien yhdenmukainen kohtelu ei ole vastoin henkilötietojen käsittelyä ja rekisteröintiä koskevia periaatteita.

Ehdotuksen perustelujen mukaan tarkoituksena on, että henkilökatsastus toimitetaan ja DNA-näyte otetaan henkilön ollessa vankilassa suorittamassa vapausrangaistusta tai hoidettavana mielisairaalassa. Lakiin ei ehdoteta otettavaksi säännöksiä henkilön velvollisuudesta saapua poliisilaitokselle DNA-näytteen ottamista varten tai poliisin oikeudesta noutaa hänet sinne. Ehdotettu lakiteksti sinänsä mahdollistaisi DNA-tunnisteen määrittämisen myös niiltä henkilöiltä, joille on tuomittu vapausrangaistus ehdollisena. Tätä kysymystä tulisi vielä ainakin lain perustelujen tasolla tarkentaa.

Työryhmä ehdottaa lisäksi, henkilökatsastuksen suorittamista koskevaa sääntelyä tarkistettavaksi siten, että henkilönkatsastuksen, joka käsittää ainoastaan sylkinäytteen ottamisen DNA-tunnisteen määrittämiseksi, saisi toimittaa myös tutkittavan kanssa eri sukupuolta oleva, joka ei kuulu terveydenhuoltohenkilöstöön. DNA-näyte on tarkoitus ottaa vankilassa tai sairaalassa. Kysymyksessä on puuttuminen henkilökohtaiseen koskemattomuuteen, myös näytteiden laatuun ja käsittelyyn liittyvät kysymykset puoltavat näytteen ottoa terveydenhoitohenkilökunnan toimesta. Vankiloissa ja sairaaloissa ei liene edes hankalaa järjestää näytteidenottoa terveydenhoitohenkilöstön toimesta. Edellä mainituilla perusteilla näytteidenotto tulisi käsitykseni mukaan tapahtua terveydenhoitohenkilökunnan toimesta.

Ylitarkastaja Heikki Huhtiniemi antaa tarvittaessa lisätietoja puh. 010 36 66749.

Tietosuojavaltuutettu		Reijo Aarnio

Ylitarkastaja			Heikki Huhtiniemi