rr as h II
ii 11 II LIIKENNE-. JA
VIESTINTMINISTERIÖ

27.8.2004	996/05/2004

Oikeusministeriö
viite Lausuntopyyntönne 8.6.2004; OM 20/41/2003, OMO21:00/2003
Asia Öljypäästömaksutyöryhmän mietintö

or,
0 2. 09. 200
1 0 3
O oit : oo /&3

Oikeusministeriö on pyytänyt liikenne- ja viestintäministeriöltä lausuntoa öljypäästömaksutyöryhmän mietinnöstä (työryhmämietintö 2004:4).

Liikenne- ja viestintäministeriö pitää varsin tärkeänä öljypäästömaksujärjestelmän pi-kaista käyttöönottoa kiellettyjen öljypäästöjen vähentämiseksi Itämerellä Suomen lähialueilla. Ministeriö pitää työryhmän mietintöä huolella valmisteltuna ja katsoo, että se muodostaa hyvän pohjan öljypäästömaksua koskevalle hallituksen esitykselle. Mietinnön yksityiskohtien osalta ministeriö haluaa tuoda esiin seuraavat huomiot:
Lain soveltamisala
Öljypäästömaksujärjestelmää ei ole tarkoitus soveltaa vieraan valtion omistamiin aluksiin tai sota-aluksiin, joiden osalta aluksista aiheutuvan vesien pilaantumisen ehkäisemisestä annetun lain (300/1979, jäljempänä alusjätelain) 32 §:n mukaisesti on noudatettava, mitä tällaisten alusten oikeudellisesta asemasta on kansainvälisten sopimusten mukaan määrätty (mietinnön sivut 9 ja 19). Mietinnössä viitataan säännöksen taustaksi YK:n merioikeusyleissopimuksen (SopS 49-50/1996) 236 artiklaan, joka takaa tällaisille aluksille täysivaltaisen koskemattomuuden suhteessa toisen valtion viranomaisten täytäntöönpanotoimiin mandollisissa päästötapauksissa. Kun alusjätelain yksityiskohtaiset päästökiellot, jotka olisivat perustana myös öljypäästömaksujärj estelmälle, pohjautuvat erityisesti kansainväliseen yleissopimukseen alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä (SopS 51/1983, jäljempänä Marpol 73/78 — yleissopimus), olisi tässä yhteydessä perusteltua viitata merioikeusyleissopimuksen lisäksi myös Marpol 73/78 —yleissopimukseen, jonka 3 artiklan 3 kappaleeseen sisältyy vastaava säännös täysivaltaisesta koskemattomuudesta.
Maksuvelvollinen
Ehdotuksessa (sivut 9, 19 ja 20 sekä 19 b § 2 mom.) lähdetään siitä, että öljypäästömaksu määrättäisiin ensisijaisesti kuljetuksesta vastaavalle taholle. Perusteluissa tuntuu nyt erityisesti korostuvan se mandollisuus, että joissakin tapauksissa kuljetuksesta vastaavan tahon selville saaminen saattaa ulkomaisten alusten kohdalla olla vaikeaa. Suomen lipun alla purjehtivien alusten osalta kuljetuksesta vastaava taho onkin taval‑
K:\Tekstit\Lausunnot\OM öljypäästömaksumietintö.dot
Postiosoite	Käyntiosoite	Puhelin	Telekopio
PL 31	Eteläesplanadi 16-18, Helsinki	(09) 160 02	(09) 160 28596
00023 Valtioneuvosto	(09) 160 28590 (tiedotus) kirjaamo@mintc.fi
infoAmintc.fi

2 (3)
lisesti vaikeuksitta selvitettävissä. Ulkomaistenkin alusten osalta selvitystyössä on mandollista käyttää apuna niitä tunnistetietoja, joita aluksista saadaan erilaisten käytössä olevien ilmoittautumisjärjestelmien kautta. Suomenlanden alusliikenne siirtyi 1.7.2004 pakolliseen ilmoittautumisjärjestelmään (ns. GOFREP, johon sisältyy myös liikenteen seurantajärjestelmä), jonka puitteissa kaikki alukset, joiden bruttovetoisuus on vähintään 300, joutuvat ilmoittamaan mm. aluksen nimen sekä radiokutsutunnuksen tai IMO-numeron tai MMSI-numeron. Kaikista Suomen satamiin kohdistuvista aluskäynneistä puolestaan tehdään alusilmoitus PortNet-järjestelmään. Ulkomaisten alusten osalta kuljetuksesta vastaavaa tahoa olisi mandollista pyrkiä selvittämään myös laivameklareiden kautta.

Lakiehdotuksen osalta ministeriö ehdottaa, että 19 b §:n 2 momentin viimeisessä virkkeessä oleva viittaus laivanisäntään muotoiltaisiin seuraavasti: "Öljypäästömaksua ei voida määrätä aluksen omistajalle, jos tämä osoittaa jonkun toisen huolehtineen aluksen käytöstä omistaj an asemesta." Ehdotettu ilmaisu noudattaa merilaissa käytettyä terminologiaa.

Maksun määrä

Mietinnön sivulla 11 viitataan työryhmän esittämän maksutaulukon yhteydessä aluksen omistajan tai laivanisännän "taloudelliseen kantokykyyn". Asianomaista kohtaa voitaisiin täsmentää esimerkiksi seuraavasti: "Maksu olisi tarkoitus suhteuttaa omista-jan ja laivanisännän aluksen käytöstä saamaan hyötysuhteeseen". Suuremmalla aluksella voidaan kuljettaa enemmän tavaraa, jolloin hyötysuhde aluksen toiminnasta on parempi, vaikka suuren aluksen polttoaine- ja miehitys- ym. kulut ovatkin suuremmat. Omistajan tai laivanisännän taloudellinen kantokyky sinänsä ei välttämättä ole riippuvainen aluksen koosta.

Esityksen vaikutukset

Esityksen taloudellisia vaikutuksia pohditaan mietinnön sivulla 15 lähinnä vain mahdollisen henkilöstölisäystarpeen tai koulutus- ja tiedotuskustannusten näkökulmasta. Henkilöstökysymyksillä viitattaneen erityisesti maksujärjestelmän käytännön toimintaan ja mandollisesti myös merialueella harjoitettavaan päästövalvontaan. Maksujärjestelmän tavoiteltu ennaltaehkäisevä vaikutus voisi tuntua myös öljyvahinkoihin liittyvissä puhdistuskustannuksissa. Maksujärjestelmän kohdentumisen näkökulmasta maksujärjestelmän käyttöönoton ei odoteta aiheuttavan rasitusta kotimaisen elinkeinon kannalta.

Riippuvuus kansainvälisistä velvoitteista

Mietinnön sivuilla 16 ja 17 selostetaan mm. komission ehdotusta ns. alusjäterikosdirektiiviksi (KOM(2003) 92 lopullinen). Direktiiviehdotuksen käsittely EU:n toimielimissä on edelleen kesken. Kesäkuun liikenne-, tele- ja energianeuvostossa päästiin direktiiviehdotuksen osalta poliittiseen yhteisymmärrykseen, joka kuitenkin toimitettaneen aikaisintaan syyskuussa Euroopan parlamentille direktiiviehdotuksen toista lukemista varten. Direktiiviehdotuksen osalta olisi hyvä päivittää ajankohtainen tilanne, sisältökysymykset mukaan lukien, vielä ennen kuin öljypäästömaksua koskeva hallituksen esitys annetaan eduskunnalle.

3 (3)

pWrapPolygonVertices8;7;(0,0);(0,21608);(21600,21608);(21600,4418);(14979,4418);(14979,0);(0,0);fBehindDocument1Suhde YK:n merioikeusyleissopimukseen

Työryhmän ehdotuksessa on kiinnitetty erityistä huomiota YK:n merioikeusyleissopimuksen asettamiin rajoituksiin rantavaltion toimivallan osalta.

Mietinnön (s. 14) mukaan öljypäästömaksun osalta ehdotettu täytäntöönpanomandollisuus muutoksenhausta huolimatta konkretisoituisi "käytännössä kansallisissa ja EU:n ulkopuolisissa tilanteissa", koska öljypäästömaksu voitaisiin periä EU-maissa vasta siinä vaiheessa, kun maksupäätös on lainvoimainen. Ministeriön käsityksen mukaan olisi vielä tarpeen varmistaa, ettei ehdotus tältä osin aseta ulkomaisia aluksia lipun perusteella erilaiseen asemaan merioikeusyleissopimuksen 227 artiklaan sisältyvän ulkomaisten alusten syrjintäkiellon vastaisesti.
Merioikeusyleissopimuksen 228 artiklan 1 kappaleessa määrätään lippuvaltiolle tietyissä tilanteissa kuuluvasta etuoikeudesta ryhtyä "oikeudellisiin toimiin rangaistuksen määräämiseksi" mm. rantavaltion talousvyöhykkeellä tapahtuneista kielletyistä öljypäästöistä. Ministeriön käsityksen mukaan työryhmän ehdotuksen ei voida katsoa ole-van ristiriidassa kyseisen sopimuskohdan kanssa ottaen huomioon lakiehdotuksen 19 b §:ssä asetettu korotettu kynnys öljypäästömaksun määräämiselle niissä tilanteissa, joissa kielletty päästö on tapahtunut kauttakulussa olevalta ulkomaiselta alukselta Suomen (tulevalla) talousvyöhykkeellä, ja 228 artiklan 1 kappaleen mukaiset poikkeustilanteet, joissa lippuvaltion etuoikeutta ei sovelleta.

Lakiehdotuksen 19 b §:n korotettu kynnys ei kuitenkaan koske tilanteita, joissa asian-omainen ulkomainen alus saapuu vapaaehtoisesti suomalaiseen satamaan. Koska öljypäästömaksu tällaisessa tilanteessa voitaisiin määrätä myös muusta kuin sellaisesta "päästöstä, josta aiheutuu Suomen rantaviivalle tai siihen liittyville eduille taikka Suo-men aluemeren tai talousvyöhykkeen luonnonvaroille huomattavaa vahinkoa tai sen vaaraa", saattaisivat lippuvaltiolle annettavaa etusijaa koskevat sopimusmääräykset joissakin tilanteissa tulla sovellettaviksi. Ministeriön käsityksen mukaan tällaista tilannetta on kuitenkin pidettävä käytännössä siinä määrin poikkeuksellisena, että sitä ei olisi tarpeen huomioida erikseen säädösehdotuksessa. Asianomaisten sopimusmääräysten huomioiminen ehdotuksen perusteluissa saattaisi kuitenkin olla paikallaan.
1

Yksikön päällikkö, merenkulkuneuvos

Osastopäällikkö, ylij ohtaj a

Harri Caven