HELSINGIN KÄRÄJÄOIKEUS	11.2.2005

Oikeusministeriö
PL 25
00023 Valtioneuvosto

Viite: kirjeenne 29.12.2004
OM 5/481/2004 (OM035:00/2004)

Asia: Lausunto työryhmän ehdotukseen hallituksen esitykseksi laiksi omaisuuden tai todistusaineiston jäädyttämistä koskevien päätösten täytäntöönpanosta Euroopan unionissa.

YLEISTÄ

Euroopan unionin neuvosto on 22.7.2003 tehnyt puitepäätöksen 2003/577/YOS  omaisuuden tai todistusaineiston jäädyttämistä koskevien päätösten täytäntöönpanosta Euroopan unionissa (jäljempänä puitepäätös). Sen 14 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava puitepäätöksen noudattamisen edellyttämät toimenpiteet ennen 2.8.2005.

Puitepäätöksen voimaansaattamisen nyt valmisteltavana olevalla hallituksen esityksellä tulee vastata puitepäätöksen asettamia määräyksiä. Kansallisella lainsäädännöllä säädettävät asiat tulee säännellä  mahdollisimman tarkoituksenmukaisella tavalla puitepäätöksestä ilmenevien  tavoitteiden  saavuttamiseksi.

Muilta kuin jäljempänä ilmeneviltä kohdin ei ole huomautettavaa.

YKSITYISKOHTAISIA HUOMAUTUKSIA

1 §. Soveltamisala

Puitepäätöksen soveltamisalaa koskevassa 1 artiklassa säädetään paitsi päätösten täytäntöönpanosta myös niiden tunnustamisesta. Käräjäoikeuden käsityksen mukaan  lain soveltamisalaa koskevassa säännöksessä tulisi erikseen mainita myös tunnustaminen.

2 §. Määritelmä 

Jäädyttämispäätöstä koskeva 1 momentin määritelmä  vastaa puitepäätöksen  2 artiklan c-kohtaa muutoin, mutta ehdotus koskee myös omaisuutta, joka on jo tuomittu menetetyksi.  Puitepäätöksestä ei ilmene, että sen tarkoitus olisi koskea myös jo menetetyksi tuomittua omaisuutta. Tällöinhän on kysymys jo annetun tuomion täytäntöönpanosta, jota koskevaa menettelyä puitepäätöksellä on tuskin ollut tarkoitus säätää.

On perusteltua, että toimivaltaiset viranomaiset jäädyttämisasioissa ovat syyttäjä ja tuomioistuin, koska useissa EU:n jäsenvaltioissa esitutkintaviranomaista ei pidetä oikeusviranomaisena ja koska puitepäätöksen 4 artiklan 1-kohdan ja 5 artiklan 1-kohdan mukaan saman viranomaisen, joka vastaanottaa päätöksen, tulee myös päättää jäädyttämispäätöksen edellyttämiin toimenpiteisiin ryhtymisestä. Lisäksi syyttäjä ja tuomioistuimet ovat toimivaltaisia myös ns. eurooppalaista pidätysmääräystä (laki 1286/2003) koskevissa asioissa. Ehdotuksen 26 §:n mukaan lakiehdotuksessa tarkoitetun oikeusavun osalta sovelletaan lisäksi soveltuvin osin kansainvälisestä oikeusavusta rikosasioissa annettua lakia (4/1994).   Esityksen perustelujen  mukaan tarkoitus on, että kyseiset säännökset säilyvät ennallaan ja esityksen säännöksiä sovellettaisiin nimenomaan siinä tarkoitettujen ja sen muotomääräyksiä noudattaen tehtyjen  jäädyttämispäätösten täytäntöönpanoon toisessa jäsenvaltiossa. Puitepäätöksessä vastaanottavan jäsenvaltion kieltäytymisperusteet on säännelty tarkemmin kuin kansainvälisestä oikeusavusta rikosasioissa annetussa laissa, mikä mahdollistaa tehokkaamman oikeusavun.  

3 §. Kaksoisrangaistavuus

Puitepäätöksen 4 artiklan 3 kohdassa kaksoisrangaistavuutta koskeva vaatimus on jätetty kansallisen lainsäädännön varaan. Ehdotuksessa on asetettu kaksoisrangaistavuus täytäntöönpanon edellytykseksi. Tästä ei ole huomautettavaa.

2 momentin mukaan täytäntöönpanosta ei voida kieltäytyä, jos teko on jäädyttämispäätöksen tehneen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan 3  momentin kohdissa 1-32 tarkoitettu  teko ja kyseisen jäsenvaltion laissa säädetty ankarin rangaistus teosta olisi vähintään kolmen vuoden vapausrangaistus. Nämä kieltäytymisperusteet eivät ole kansallisesti säädettävissä muulla tavoin, vaan  puitepäätös on velvoittava.

5 §. Toimivaltaiset syyttäjät

Syyttäjien toimivalta on ehdotuksessa säännelty samalla tavoin kuin ns. eurooppalaista pidätysmääräystä koskevassa laissa. Tätä voidaan pitää perusteltuna erityisesti sen vuoksi, että on järkevää keskittää jäädyttämisasiat tietyille syyttäjille, jolloin heillä on paremmat mahdollisuudet erikoistua niiden hoitamiseen.

Myös 2 momentin säännös 1 momentissa säädetyn syyttäjän toimivallasta poikkeamisesta on perusteltu samoin kuin 3 momentin säännös myös muun kuin 1 momentissa tarkoitetun syyttäjän toimivallasta erityisestä syystä.  3 momentin säännös on varmasti erityisen tarpeellinen erittäin kiireellisissä tilanteissa esim. viikonloppuisin. 

9 §. Jäädyttämispäätöksen täytäntöönpanosta päättäminen

9 §:n 1 ja 2 momenttien säännökset  sisältävät syyttäjän toimivaltaa lukuun ottamatta puitepäätöksen 5 artiklan jäsenvaltiota velvoittavien  määräysten voimaansaattamisen. 

3 momentissa säädetty jäähdytyspäätöksen vastaanottamisesta ilmoittaminen keskusrikospoliisille ja Tullihallitukselle on perusteltua, koska puitepäätöksen 10 artikla mahdollistaa muusta jäsenvaltiosta tulleen jäädyttämispäätöksen  lykkäämisen, jos sen täytäntöönpano saattaisi haitata täytäntöönpanovaltiossa parhaillaan suoritettavaa esitutkintaa. Ehdotuksen  mukaan keskusrikospoliisin ja Tullihallituksen olisi ilman aiheetonta viivytystä ilmoitettava syyttäjälle, olisiko täytäntöönpanoa lykättävä. Käräjäoikeus pitää perusteltuna sitä, että syyttäjä ilmoituksen yhteydessä asettaisi  määräajan vastaukselle, koska kysymys on erittäin  kiireellisestä asiasta. Syyttäjänhän on  tehtävä päätös jäädyttämispäätöksen täytäntöönpanosta ja ilmoitettava siitä jäädyttämispäätöksen lähettäneelle oikeusviranomaiselle viipymättä ja mikäli  mahdollista 24 tunnin kuluessa jäädyttämispäätöksen vastaanottamisesta.

11 §. Ilmoittaminen täytäntöönpanon loppuunsaattamisesta

Säännöksessä ehdotetaan, että ilmoitus on tehtävä käyttäen mitä tahansa tapaa, josta voidaan esittää kirjallinen todiste.  Tämä voitaisiin  selkeämmin  korvata niin, että ilmoitus on tehtävä kirjallisesti.

12 §. Jäädyttämisen kesto

Säännökseen tulisi selvyyden vuoksi lisätä, että syyttäjän on määräajan asettaessaan ilmoitettava jäädyttämispäätöksen tehneen jäsenvaltion viranomaiselle toimenpiteen voimassaolon määräaika ja että täytäntöönpano  raukeaa määräajan päätyttyä, ellei jäädyttämispäätöksen tehnyt viranomainen ennen määräajan päättymistä tee pyyntöä pidentää määräaikaa.  

13 §. Täytäntöönpanon mahdottomuus

Säännökseen tulisi selvyyden vuoksi lisätä, että syyttäjän on ilmoitettava täytäntöönpanon mahdottomuudesta jäädyttämispäätöksen lähettäneelle viranomaiselle kirjallisesti.

14 §. Täytäntöönpanon lykkääminen

14 §:n säännöksellä saatetaan voimaan puitepäätöksen 8 artiklan 1 kohta, jossa lykkäämisperusteeksi on  säädetty parhaillaan toimitettava esitutkinta.  Puitepäätös on näiltä osin jäsenvaltiota velvoittava.  Ehdotus puolestaan säätää perusteeksi parhaillaan  käynnissä olevan rikoksen selvittämisen. Ehdotus näyttää näiltä osin olevan ristiriidassa ainakin suomenkielisen puitepäätöksen käännöksen sisällön kanssa. Puitepäätös edellyttää esitutkinnan käynnissä olemista, mitä kynnystä parhaillaan käynnissä oleva rikoksen selvittäminen ei täyttäne.

16 §. Valittaminen jäädyttämispäätöksen täytäntöönpanosta

16 §:n 1 momentissa, joka koskee valittamista jäädyttämispäätöksen täytäntöönpanosta, on   tarpeetonta viitata muihin pakkokeinolain säännöksiin kuin 4 luvun 13 §:ään. Viittaus 1 luvun 14 §:ään on epäjohdonmukainen ottaen huomioon, että siinä säädetään määräajasta,  jona  vangitsemisvaatimus on otettava käsiteltäväksi. Jäädyttämispäätöksen täytäntöönpanoa koskevan valituksen käsiteltäväksi ottamiselle ei ole mitään perustetta asettaa yhtä lyhyttä määräaikaa kuin vangitsemisvaatimuksen käsiteltäväksi ottamiselle. 

17 §. Aineellisten perusteiden tutkiminen

Koska jäädyttämispäätöksen aineellisia perusteita ei  voida tutkia Suomessa, tulisi vielä harkita sitä, tulisiko säännöksen 2 momentissa tarkemmin säätää siitä, kuinka toimenpiteen kohteelle  annetaan tieto siitä, miten jäädyttämispäätökseen haetaan muutosta jäädyttämispäätöksen tehneessä jäsenvaltiossa. Täytäntöönpanon kohdehan saa jäädyttämispäätöstä  täytäntöönpantaessa  haltuunsa suomen- tai ruotsinkielisen 6 §:ssä tarkoitetun todistuksen ja alkuperäiskielellä olevan jäädyttämispäätöksen. Jäädyttämispäätöstä ei tarvitse kääntää.  Todistuksen laatikossa ” j”  on ilmoitettava oikeussuojakeinoista jäädyttämispäätöstä vastaan jäädyttämispäätöksen tehneessä jäsenvaltiossa.

20 §. Jäädyttämispyynnön lähettäminen toiseen jäsenvaltioon
21 §. Kieli ja käännökset
22 § Jäädyttämistä seuraava oikeusapu

Jäädyttämispyynnön lähettämistä toiseen valtioon koskevat säännökset ovat vastaavat kuin ehdotuksen 6 §:n säännökset jäädyttämispyynnön lähettämisestä Suomeen. Kieltä ja käännöksiä koskevat säännökset ovat vastaavia kuin ehdotuksen 7 §:n säännökset. muutoin, mutta Suomi ei luonnollisestikaan voi  valita vastaanottavan maan käännöskieleksi  muita kieliä kuin mitä puitepäätöksen 9 artiklan 2 kohdassa on määrätty. Samoin jäädyttämistä seuraavaa oikeusapua koskevat säännökset ovat vastaavia kuin ehdotuksen 8 §:n säännökset.  

Helsingissä 11 päivänä  helmikuuta 2005

Käräjätuomari Riitta Kiiski