Oikeusministeriö PL 25

SUOMEN ASIANAJAJALIITTO FINLANDS ADVOKATFÖRBUND
3. OZ. 2005
00023 VALTIONEUVOSTO	C	5	g 0115731 2.2.2005	1 (4)
oÖ
Lausuntopyyntönne 29.12.2004, OM 5/481/2004
JÄÄDYTTÄMISTYÖRYHMÄN MIETINTÖ JA SIIHEN SISÄLTYVÄ EHDOTUS LAIKSI OMAISUUDEN TAI TODISTUSAINEISTON JÄÄDYTTÄMISTÄ KOSKEVIEN PÄÄTÖSTEN TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA EUROOPAN UNIONISSA SEKÄ ERÄIKSI SIIHEN SISÄLTYVIKSI LAEIKSI
1	Yleistä

Esityksessä ehdotetaan pantavaksi täytäntöön Euroopan unionin jäsenvaltioiden 22 päivänä heinäkuuta 2003 hyväksymä puitepäätös 2003/577/YOS omaisuuden tai todistus-aineiston jäädyttämistä koskevien päätösten täytäntöönpanosta Euroopan unionissa. Puitepäätöksen tarkoituksena on vahvistaa ne säännöt, joiden mukaisesti jäsenvaltion on tunnustettava ja pantava alueellaan täytäntöön toisen jäsenvaltion oikeusviranomaisen rikosoikeudellisen menettelyn yhteydessä tekemä jäädyttämispäätös. Puitepäätöksen perustana on vastavuoroisen tunnustamisen periaate. Puitepäätöksessä tarkoitettu jäädyttäminen vastaisi Suomen kansallisen lainsäädännön käsitteissä tilanteesta riippuen joko pakkokeinolain 3 luvussa tarkoitettua hukkaamiskieltoa tai vakuustakavarikkoa taikka pakkokeinolain 4 luvussa tarkoitettua takavarikkoa.

Puitepäätös ehdotetaan pantavaksi täytäntöön Suomessa säätämällä erillinen laki omaisuuden tai todistusaineiston jäädyttämistä koskevien päätösten täytäntöönpanosta Euroopan Unionissa. Laki sisältäisi sekä aineelliset että menettelylliset säännökset toisen jäsenvaltion tekemän jäädyttämispäätöksen täytäntöönpanosta Suomessa sekä Suomessa tehdyn jäädyttämispäätöksen lähettämisestä täytäntöönpantavaksi toiseen jäsenvaltioon. Kyseessä olisi lex specialis, jota sovellettaisiin vain silloin, kun kyseessä on toisesta jäsenvaltiosta saapuva tai sinne lähetettävä puitepäätöksessä tarkoitettu jäädyttämispyyntö. Muissa tapauksissa sovellettaisiin voimassaolevia säännöksiä. Tätä lähtökohtaa voidaan pitää toimivana. Niin ikään esityksen lähtökohtaa, jonka mukaan Suomeen ei luo-da uutta jäädyttämistä koskevaa pakkokeinoa vaan jossa Suomeen saapuvan jäädyttämispyynnön tulkitaan vastaavan kansallista pakkokeinoa (tilanteen mukaan joko hukkaamiskieltoa, vakuustakavarikkoa tai takavarikkoa) ja vastaavasti Suomessa tehty pakkokeinolain mukainen kansallinen turvaamistoimenpide sisällytetään jäädyttämistä koskevaan jäsenvaltioon lähetettävään pyyntöön, voidaan pitää perusteltuna.
Simonkatu 12 B 20	Puhelin (09) 6866 120	info@asianajajaliitto.fi	
00100 Helsinki	Fahsi (09) 6866	1299	www.asianajajaliitto.fi	
Simonsgatan 12 B 20	Tel.	+358 9 6866	120	info@advokatforbundet.fi	
00100 Helsingfors	Fax +358 9 6866	1299	www.advokatforbundet.fi	

2	Esityksen päälinjoista

Omaisuuden maasta toiseen siirtämisen helpottuminen ja rikollisuuden kansainvälistyminen edellyttää, että myös rikosoikeudellinen yhteistyö unionin jäsenvaltioiden välillä helpottuu ja yksinkertaistuu. Omaisuuden ja todistusaineiston jäädyttämistä koskeva yhden jäsenmaan antaman päätöksen täytäntöönpantavuus myös muissa jäsenmaissa ja siten parantunut rikosyhteistyö jäsenvaltioiden kesken tehostaa rikosten selvittämistä ja parantaa mandollisuuksia rikoksella saadun hyödyn konfiskointiin. Tätä taustaa vasten puitepäätöstä ja sen sisällön kansallisesti voimaan saattavaa lakiehdotusta voidaan pitää myönteisinä.

Jo esitutkintavaiheessa tapahtuva omaisuuden tai todistusaineiston jäädyttämisen tehokkuus edellyttää sitä, että jäädyttämispäätös voidaan panna täytäntöön mandollisimman nopeasti ja yksinkertaisesti ilman laajoja muodollisuuksia. Toisaalta myös jäädyttämispäätöksen kohteena olevan omaisuuden haltij an ja omistajan oikeusturvasta on varmis-tuttava. Jotta toisesta jäsenvaltiosta tuleva jäädyttämispäätös voitaisiin panna täytäntöön Suomessa mandollisimman nopeasti, jäädyttämispäätöksen tekeminen on järkevää antaa sellaisen viranomaisen tehtäväksi, joka on keskeinen toimij a myös kansallisten jäädyttämispäätösten toimeenpanossa. Toisaalta nopeus edellyttää myös sitä, että jäädyttämispäätöksen tekeminen ei saa vaatia kovin monen eri tason viranomaisten myötävaikutusta. Järjestelmän tulee olla mandollisimman selkeä, yksinkertainen ja taata asianosaisten oikeusturva. Tätä taustaa vasten voidaan pitää perusteltuna, että toisesta jäsenvaltiosta tulevan jäädyttämispäätöksen täytäntöönpanosta päättäminen on Suomessa keskitetty yhdelle viranomaiselle ja että tämä viranomainen on syyttäjä.

Kun lakiehdotuksen mukaan päätöksentekijän harkintavalta jäsenvaltiosta tulevan jäädyttämispäätöksen täytäntöönpanon suhteen on varsin rajattuja kohdistuu käytännössä muodollisiin seikkoihin, ei voida pitää tarpeellisena, että täytäntöönpano edellyttäisi tuomioistuimen päätöstä. Tätä ratkaisua tukee myös järjestelmän lähtökohta, jonka mukaan vastaanottava valtio ei pane täytäntöön omaa toisen valtion oikeusapupyynnön johdosta tekemäänsä päätöstä vaan suoraan toisen valtion lähettämän päätöksen. Lisäksi se, että syyttäjän päätöksestä voidaan valittaa käräjäoikeuteen ja käräjäoikeuden on käsiteltävä valitus viipymättä nopeutetussa aikataulussa, parantaa jäädyttämispäätöksen kohteena olevan omaisuuden omistajan tai haltij an oikeusturvaa. Näin ollen asianosaisella on aina mandollisuus saattaa jäädyttämispyyntöä koskeva täytäntöönpanopäätös tuomioistuimen tutkittavaksi.

Syyttäjä on esityksen mukaan keskeinen toimija myös silloin, kun Suomessa tehty jäädyttämispäätös lähetetään täytäntöönpantavaksi toiseen jäsenvaltioon. Esityksen mukaan päätöksen jäädyttämispäätöksen lähettämisestä täytäntöönpantavaksi toiseen jäsenvaltioon tekee jäädyttämispäätöksen tehnyt syyttäjä tai syyttäjän pyynnöstä tuomio-istuin. Kun väliaikaisesta hukkaamiskiellosta ja vakuustakavarikosta voi pakkokeinolain mukaan päättää syyttäjän ohella myös tutkinnanjohtaja, esityksen lähtökohta merkitsee sitä, että silloin kun hukkaamiskielto tai vakuustakavarikko koskee toisessa jäsenvaltiossa olevaa omaisuutta, esitutkintaviranomainen ei voi tehdä päätöstä tällaisen omaisuuden väliaikaisesta jäädyttämisestä vaan toimivalta tällöin kuuluu yksinomaan syyttäjälle. Vastaavasti pakkokeinolain 4 luvun mukaisen takavarikon osalta esitutkintaviranomaisella ei enää ole oikeutta tehdä päätöstä takavarikosta silloin, kun takavarikon kohteena on toisessa jäsenvaltiossa oleva omaisuus. Siirtäessään päätöksentekoa ylemmälle

tasolle nämä rajoitukset ovat jossain määrin tehokkuustavoitteen vastaisia, mutta toisaalta tällaisissa kansainvälisoikeudellisissa yhteyksissä on perusteltua, että syyttäjä on kytketty esitutkintaan jo varhaisessa vaiheessa. Syyttäjän yksinomainen toimivalta kansainvälisluonteisissa jäädyttämispäätöksissä on myös omiaan varmistamaan sen, että rikosasian siirtyessä syyteharkintaan jäädyttämiskysymysten osalta ei synny epäjatkuvuuskohtaa, vaan syyttäjä on jo perillä asiassa mandollisesti tehdyistä jäädyttämispyynnöistä ja niiden käsittelystä. Lisäksi oikeusturvan kannalta on aiheellista, että päätös jäädyttämispäätöksestä tehdään riittävän korkealla päätöksentekotasolla. Kun esitutkintaviranomaisilla ei ole toimivaltaa jäädyttämispäätöksen lähettämiseen toiseen jäsenvaltion, on syytä varmistaa, että esitutkintaviranomaisen ja syyttäjän yhteistyö toimii tällaisessa tapauksissa. Kaiken kaikkiaan jäsenvaltioiden välisten jäädyttämispäätösten täytäntöönpanosta päättämisen keskittäminen yhdelle, varsinaista rikostutkintatasoa lähellä olevalle viranomaiselle on jäädyttämismenettelyn tehokkuuden kannalta perusteltua.

Myös esityksen lähtökohtaa, jossa puitepäätösten mukaiset toisesta jäsenvaltiosta tule-vat j äädyttämispäätökset on keskitetty tiettyj en syyttäjien käsiteltäviksi, voidaan pitää perusteltuna. Esitetty ratkaisu johtaa kuitenkin tietynlaiseen epäsymmetriaan, joka johtuu siitä, että toisaalta toimivalta Suomesta toiseen jäsenvaltioon lähetettävän jäädyttämispäätöksen tekemiseen tai vaatimiseen olisi ehdotuksen mukaan sillä syyttäjällä, joka olisi toimivaltainen ajamaan syytettä ko. rikoksesta. Näin ollen syyttäjien piiriä ei olisi tältä osin rajattu samoin kuin Suomeen tulevien jäädyttämispyyntöjen osalta. Jotta jäädyttämispäätös saadaan nopeasti lähtemään toiseen jäsenvaltioon, syyttäjien piiriä ei tältä osin olekaan syytä rajata. Tämän ratkaisun kääntöpuolena on luonnollisesti se, että syyttäjille ja tuomioistuimille ei välttämättä kerry kovin runsaasti kokemusta ko. asioiden käsittelystä ja pyyntöj en lähettämisestä toiseen jäsenvaltioon.

3	Eräitä yksittäisiä huomioita

Puitepäätöksen edellyttämien muutosten myötä jäädyttämistoimiin tulee ryhtyä riippumatta siitä, onko mandollisesti tuomittavan menettämisseuraamuksen täytäntöönpano Suomessa mandollista. Tämä tarkoittaa sitä, että jäädyttämispyyntö voinee kohdistua myös sellaiseen omaisuuteen, jota ei Suomen lain mukaan voida tuomita menetetyksi ja jota koskevaa lopullista menettämispäätöstä ei siis voida panna Suomessa täytäntöön. Tästä voi aiheutua etenkin vakuustakavarikon yhteydessä huomattavaa vahinkoa jäädytetyn omaisuuden haltijalle tai omistajalle. Voidaan esittää harkittavaksi, tulisiko tältä osin lakiin selventävä säännös kansallisesta vahingonkorvausvelvollisuudesta, mikäli lopullista menettämisseuraamusta ei Suomessa voitaisikaan panna täytäntöön.

Jäädyttämislain mukaan varsinaista syyttäjälle toisesta jäsenvaltiosta lähetettyä kansallista jäädyttämispäätöstä ei tarvitse kääntää. Sen tarkistaminen, vastaako toimitettu todistus itse jäädyttämispäätöstä, riippuu ehdotuksen mukaan pyynnön vastaanottaneen viranomaisen kielitaidosta. Omaisuuden haltijan tai omistajan oikeusturvanäkökulmasta voisi esittää harkittavaksi, tulisiko tarvittaessa syyttäjän huolehtia myös jäädyttämispäätöksen kääntämisestä suomeksi tai ruotsiksi omaisuuden haltijan sitä syyttäjältä pyytäessä ja jos jäädyttämispäätöksen ja todistuksen vastaavuudesta olisi epäilyksiä.

Ehdotuksen 12 §:n mukaan toimivaltaisen syyttäjän on asetettava määräaika, jonka jäädyttämispäätös on voimassa. Selvyyden vuoksi säännökseen voisi harkita lisättäväksi lausumaa siitä, että syyttäjän tulee perustella määräaikaa koskeva ratkaisunsa. Tämä oli‑

si omiaan parantamaan omaisuuden omistajan tai haltij an oikeusturvaa ja parantaisi myös hänen mandollisuuksiaan arvioida tarvettaan valittaa määräajan kestoa koskevasta päätöksestä.

Yhteenvetona voidaan todeta, että esitettyä lakia omaisuuden tai todistusaineiston jäädyttämistä koskevien päätösten täytäntöönpanosta Euroopan unionissa voidaan pitää tarkoituksenmukaisena ja puollettavana.

Helsingissä 2.helmikuuta 2005 SUOMEN ASIANAJAJALITITO
Kari Lautjärvi	Päivi Kuitunen
Suomen Asianajajaliiton puheenjohtaja, asianajaja	asianajaja

pWrapPolygonVertices8;9;(0,0);(0,21585);(14477,21585);(14477,16312);(17246,16312);(17246,10453);(21592,10453);(21592,0);(0,0);fBehindDocument0

arvi	—'	J si Sävonen

Suomen Asianajajaliiton puheenjohtaja, asianajaja	a ianajaja

si omiaan parantamaan omaisuuden omistajan tai haltijan oikeusturvaa ja parantaisi myös hänen mandollisuuksiaan arvioida tarvettaan valittaa määräajan kestoa koskevasta päätöksestä.

Yhteenvetona voidaan todeta, että esitettyä lakia omaisuuden tai todistusaineiston jäädyttämistä koskevien päätösten täytäntöönpanosta Euroopan unionissa voidaan pitää tarkoituksenmukaisena ja puollettavana.

Helsingissä 2.helmikuuta 2005 SUOMEN ASIANAJAJALITITO