_______________________________________________________________________

TYÖ-JA ELINKEINOMINISTERIÖ
KIMMO RUTH
TIINA KORHONEN

Lausunto hallituksen esityksestä laiksi työttömyysturvalain muuttamisesta 

Yleistä

Työ- ja elinkeinohallinnon henkilöstöliito THHL ry on huolissaan työttömien velvollisuuksien jatkuvasta kiristämisestä etenkin tavalla, joka ei juurikaan huomioi poikkeuksia esimerkiksi maan eri alueiden työllisyystilanteissa ja työttömien työnhakijoiden mahdollisuuksissa aidosti tulla huomioiduksi yritysten ja työantajien täyttäessä avoimia työpaikkoja. 

1 luku – Yleiset säännökset

-	Työllistämistä edistävien palvelujen järjestämisvastuu on maakunnalla ja maakunnassa tarvitaan tietoa, onko asiakas työtön vai ei/oikeutettu työttömyysetuuteen vai ei. TE-toimiston nykykäytännössä, jos on ollut tiedossa palvelun aloittaminen, niin TE-toimistossa nämä työttömyysetuusasiat on käsitelty nopeutetusti. Tämän tyyppinen nopeutettu käsittely on välttämätön myös jatkossa, jos työttömyyden määrittely on työttömyyskassalla ja Kelalla. 
-	Työttömyysturvan siirtämistä perustellaan sillä, että asiat hoituvat asiakkaan näkökulmasta "yhdellä luukulla". Täytyy kuitenkin huomioida, ettei maakunnan palvelujen, esim. työllistämistä edistävien palveluiden, hoitaminen ole mahdollista ilman tietämystä ja tietoa työttömyysturvaan liittyvistä asioista. Työttömyysturvan neuvontavastuu työttömyyskassalla ja Kelalla; Saako asiakas tarvitsemansa kokonaistiedon "yhdeltä luukulta"? Seuraamusjärjestelmään liittyvät vaikutukset? 
-	Ilmoitus aktiivisesta työnhausta: Verkkopalvelun kautta toteutettu klikkausraportointi ilman todellista seurantaa ei kuulosta mielekkäältä, eikä sillä ole todellisuudessa vaikutusta työllistymiseen. Hakija ilmoittaa hakeneensa tiettyjä työpaikkoja. Kuka takaa että hän todellisuudessa on hakenut, todellisuudessa jättänyt hakemuksen tai ollut yhteydessä työnantajaan? Millä lailla arvioidaan, että "työnhakija täyttää työpaikan saamisen yleiset edellytykset", ellei todellista seurantaa ole? Näin toteutettuna työn hakeminen saattaa olla/on joidenkin kohdalla näennäistä.  Kun hakijoita on paljon, pitää varmaankin heidän omaan ilmoitukseensa luottaa ja miksi emme luottaisi, kun teemme sitä jo nyt. Rehelliset hakijat jälleen kärsivät.  Koko aktiivisuusasialta menee pohja pois, kun hakijat 
_______________________________________________________________________

huomaavat/ymmärtävät, että voivat ilmoitella hakeneensa mitä tahansa, kun    työpaikkahakuja ei tarkisteta. 
-	Esim. Hakija ilmoittaa hakeneensa Opteamin varastomiehen paikkaa, joka sijaitsee keskikaupungilla.  Seuraavalla viikolla hakee myös Opteamin varastomiehen paikkaa keskikaupungilla. Mistä tiedetään, että kyseessä on eri paikat?  

-	Työnantajan näkökulmasta: Työnantajille tulee paljon turhia hakemuksia. Työnantajan kynnys ilmoittaa työpaikkoja avoimeen hakuun vähenee. Varsinkin helppoihin, vähän vaatimuksia sisältäviin avoimiin työpaikkoihin odotettavissa hakemusvyöryjä, koska näitä haetaan (jos jotain paikkoja haetaan)  ”täytepaikkoina”, jos haettujen työpaikkojen määrät työnhakijoilla eivät muuten täyttyisi. Eli paljonko työnantaja saa ”ei todellisia” hakemuksia, hakijoita? Nytkin jo jotkut hakijat kertovat että hakevat paikkaa kun ”työkkäri käski”. 
-	Raportoinnin perusteella tehdyissä työttömyysturva-asioiden käsittelyssä tulisi asiakkaalle (ja myös maksajalle) ikäviä takaisinperintätapauksia. Työttömien jatkuva raportointi myös lisää brokratiaa. 
-	Mikäli s. 90 laskelmat on tehty URA -järjestelmän antamista tiedoista, ei näitä lukuja voi pitää kovin luotettavina, koska tiedot perustuvat osaltaan työnhakijan verkkopalvelussa tekemiin tai tekemättä jättämiin merkintöihin. 

-	Luonnoksessa on esitetty eri vaihtoehdot työttömyysturvajärjestelmän hoitamisesta. Tekstissä todetaan työttömyysturvajärjestelmän toimeenpanon muutoksen yksinkertaistavan järjestelmää. 
-	Kuitenkin yhtenä vaihtoehtona esitetään mallia, jossa ansiopäivärahaa hakevien työttömien tulisi asioida kolmen eri tahon kanssa: maakunta, Kela ja työttömyyskassa. Nykyisin kassalta työttömyysetuutta hakevien ei tarvitse asioida kuin kahden tahon kanssa: TE-toimisto ja työttömyyskassa. Miten siis järjestelmä yksinkertaistuu, jos kassan jäsenillä onkin kahden tahon sijaan kolme tahoa, jonka kanssa pitää asioida saadakseen työttömyysetuutta ja siihen liittyvää neuvontaa? Kuinka tehokkaasti tieto hakijan tilanteesta liikkuu näiden kolmen eri tahon välillä? Muutoksen myös todetaan nopeuttavan asiointia. Miten se on mahdollista, jos kullakin kolmella taholla on todennäköisesti omat käsittelyajat? 
-	Jos avoimia paikkoja tai sopivia palveluita ei ole tarjolla, maakunta tai palveluntuottaja ja hakija sopivat muista tavoista, joilla hakija edistää omatoimisesti osaamistaan jne. Mitähän nämä tavat mahtavat olla? Mainittuna elämänhallintaan liittyvät toimet? Oletetaanko tässä heti, että hakijalla on elämän hallinnan ongelmia, jos sopivia työpaikkoja ei juuri tällä hetkellä ole tarjolla ja hakija on esim. ihan hiljattain osallistunut työllistymistä edistävään palveluun? 

-	Seuraamusjärjestelmän muuttaminen koskien ns. nollasopimusten ja provisiopalkkaisten töiden osalta on hyvä asia. Tällä hetkellähän nollasopimuksesta irtisanoutuminen johtaa karenssiin, vaikka hakija perustelisikin menettelyään sillä, että töitä ei ole ollut pitkään aikaan tarjolla. Muutos vaikuttaisi siihen, että esim. nollasopimuslaisten ei tarvitse roikkua kiinni sopimuksessa vain karenssin pelossa, jos työtä ei ole tarjolla. Kynnys irtisanoutua olisi tällaisessa tilanteessa matalampi ja hakijan voisi mahdollisesti helpommin etsiä itselleen paremmin työllistävän työn. Lisäksi tulee huomioida se, että tällä hetkellä 
_______________________________________________________________________
nollasopimuslaiset ovat työssä olevan koodilla. Työllistymistä edistävät palvelut eivät ole heidän käytettävissään, vaikka henkilö olisi kuitenkin käytännössä työtön, jos työnantajalla ei sillä hetkellä ole töitä tarjolla.
-	Sama koskee myös muutosta koskien irtisanoutumista provisiopalkatusta työstä. Monet vierastavat provisiopalkattuja kokoaikatöitä nimenomaan sen takia, että pelkäävät jäävänsä heikolletoimeentuloille. Irtisanoutuakaan silti voisi karenssin pelossa. Se, että kokoaikaisesta provisiopalkatusta työstä voisi irtisanoutua ilman karenssia palkan jäädessä alle 1 187 euroa/kk, voi rohkaista työnhakijoita avoimemmin hakemaan ja vastaanottamaan provisiopalkattuja töitä.

Etuuden saamisen yleiset työvoimapoliittiset edellytykset
 
-	Palveluntuottaja voi oman harkintansa mukaan ilmoittaa, milloin työnhaku on voimassa. Kun palveluntuottajia on useita, onko kaikilla palveluntuottajilla yhteinen rekisteri, johon tämä ilmoitus tehdään (mahdollisesti myös takautuvasti)?  Miten mahdollisissa erimielisyystapauksessa asia ratkaistaan? Palveluntuottaja, esim. henkilöstöpalveluyritys ei toimi asiassa viranomaisena. Mikä on sen intressi olla poikkeamatta siitä päivästä minkä asiakas katsoo oikeaksi? Palveluntuottaja ei ole viranomainen, miten mahdollisesti hakijan toimeentuloon vaikuttava seikka voi olla riippuvainen yksityisestä tahosta, jolla intressinä voitollinen toiminta?  Miten toteutuu hallintolaki? Asiakkaiden yhdenvertainen kohtelu? 

Työvoimapoliittisesti moitittava menettely
 
-	"Jos työnantaja tarjoaa henkilölle työtä suoraan...."  Jos sama henkilöstöpalveluyritys on palveluntuottaja ja työnantaja. Heikentääkö palveluntuottajan asemaa työnhakijoiden keskuudessa se, että yritys tekee ilmoituksen työstä kieltäytymisestä ja työnhakija saa mahdollisesti seuraamuksen. Voisi ajatella, ettei henkilöstöpalveluyritys katso olevansa velvollinen ilmoittamaan tällaisista, eikä halua epämieluisaa julkisuutta työnhakijoiden keskuudessa.

Hakeminen ja lausunnot. 

-	Maksajan ja maakunnan roolit – muuttuuko tässä ratkaisuvaiheessa joku aiempaan verrattuna, kun painotetaan, että maakunnan rooli on tehdä ratkaisu mm. koulutustarpeesta ja muut tukemiseen liittyvät työttömyysetuuden saamisen edellytykset ratkaisee maksaja? Lisäksi on hyvä, että hakemuksen jättämiselle on asetettu aikaraja 2 viikkoa, mutta tulisiko tämä määritellä tarkemmin arkipäivinä tai vuorokausina, ettei tule tulkintavaikeutta. Jousto peruutuspaikkoja saaneiden kohdalla tulee edelleen säilyttää. Tulisiko lakiin sisällyttää velvoite myös ratkaisun tekemisestä tietyssä ajassa, kun hakijalle määritellään tarkasti hakuaika?  

Toimeenpanoa koskevat säännökset 
-	Epäkohta on, että työttömyysetuusoikeuden selvittämisessä työttömyyskassa toimisi ratkaisijana omille jäsenilleen.  On jo ollut tapauksia, joissa työttömyyskassa on vaatinut TE-toimistolta esteetöntä lausuntoa (sekä ns. peruslausuntoja että asiantuntijalausuntoja), mutta sitä ei ole annettu. Kun ko. asia on käsitelty muutoksenhakulautakunnassa, on lautakunta pysyttänyt annetun lausunnon. Työttömyyskassaa ei voida katsoa ”puolueettomaksi” ratkaisijaksi edes ns. 
_______________________________________________________________________

            peruslausuntojen ollessa kyseessä. Työttömyyden johdosta annettava 
            työvoimapoliittinen lausunto vaikuttaa hakijan toimeentuloon, jolloin kyse on 
viranomaistoiminnasta, julkisen vallan käytöstä, ja työttömyyskassa ei voi asiaa  hoitaa. Työttömyyskassa ei voi ratkaista onko henkilö työttömyysetuuteen oikeutettu työtön työnhakija.  
-	Ei ole järkevää että henkilö asioisi työnhaun ja kasvupalveluiden osalta maakunnan tai palveluntuottajan kanssa ja etuuden maksaja ratkaisisi työttömyysetuuden saamisen yleiset edellytykset. Nämä kaksi asiaa nivoutuvat yhteen. Niitä ei ole järkevää irrottaa eri tahojen hoidettavaksi. Miten esim. tällöin hoidetaan tapaukset, jolloin henkilö ilmoittaa ettei osallistu pakolliseen infotilaisuuteen tai aloita toimenpidettä, saavu varatulle ajalle koska on ulkomailla ja ei ole Suomen työmarkkinoiden käytettävissä?  Nykytilanteessa TE-toimisto antaa esteellisen lausunnon 0A2. Kyse ei ole seuraamusjärjestelmästä, joten mitä tekee maksaja? Ks. myös kohta 20. 
-	Työvoimapoliittisesti moitittavien menettelyjen seuraamusten arviointi on ehdottomasti viranomaistyötä jossa käytetään merkittävää julkista valtaa. Sitä ei missään tapauksessa voi hoitaa muu kuin viranomainen.  
-	Jokaisessa maakunnassa tulisi olla oma yksikkö, joka antaisi kaikki työttömyyden perusteella annettavat työttömyysturvalausunnot. Näin työttömyysturva-asioiden käsittely olisi mahdollisimman yhdenmukaista. Samalla myös pystyttäisiin hyödyntämään paikallistietämystä ja tuntemusta, jota myös tarvitaan työvoimapoliittista harkintaa vaativissa asioissa.   
-	Luoko maakuntavetoinen malli erilaisia käytäntöjä eri maakuntiin työttömyysturvan toimeenpanossa? 

Päätoiminen opiskelu
-	Esitys ammatillisen koulutuksen muuttamisesta lähtökohtaisesti päätoimiseksi opiskeluksi, on merkittävä muutos nykyiseen lakiin verrattuna. Tulkinnanvaraista on myös se, mitä on valmentava koulutus. Jos opintoja ei tarkastella enää laajuuden perusteella rajanveto päätoimisten / sivutoimisten opintojen välillä on hankalaa.

2 luku – Yritykselle myönnettävät tuet

-	Starttiraha ollaan sellaisenaan lopettamassa tai ainakin muuttamassa yritystueksi, joka voidaan maksaa vain perustetulle yritykselle toiminnan alkuvaiheeseen yritystukena. Tämä on aivan oleellinen muutos nykyiseen tilanteeseen, jossa starttiraha toimii henkilökohtaisena tukena yrittäjäksi ryhtyvälle henkilölle. Tässä muutoksessa on merkittävänä riskinä se, että yritystoiminnan alkamisen kynnys nousee ja erityisesti naisyrittäjyyttä jää syntymättä.  Nyt starttiraha on osoittautunut nykymuodossaan hyvin toimivaksi kannusteeksi yrittäjyyteen. Starttirahalla on ja on ollut myönteinen ”klangi” asiakkaitten mielessä ja sillä on TE-toimisto saanut myös myönteistä imagoa. Starttiraha on lähes nykymuotoisena toiminut hyvin yli 35 vuotta, silläkin voisi olla markkina-arvoa kun niin monella muullakin asialla.   
-	Muutos henkilökohtaisesta tuesta yritystueksi muutos edellyttää sitä, että yrittäjyyttä tukevia muita ja markkinaehtoisestikin tuotettuja palveluja on riittävästi saatavilla: 
_______________________________________________________________________
      yritysneuvontaa, yrittäjäkoulutusta yms. Oleellinen kysymys on myös se, miten 
-	mahdollinen työttömyysetuudella yritystoiminnan aloittaminen mahdollistuu ja erityisesti, miten turvataan tasapuolisesti nämä yrittäjyyden alkumetreille suunnatut palvelut? Ovatko työttömyydestä, työsuhteesta tai kotiäidin statukselta yrittäjäksi ryhtyminen tasavertaisessa asemassa? 
-	Nykymuotoinen starttiraha ei ole tehnyt eroa eri statuksella oleville yrittäjäksi aikoville ja siinä mielessä puolustaa myös paikkaansa. 
-	Starttirahapäätös on pitänyt saada ennen kuin aiottu yritystoiminta alkaa. Siinä suhteessa se on tukenut ja madaltanut sekä tasapuolistanut yrittäjyyden aloittamisen kynnystä, koska myönteisen päätöksen saatuaan yrittäjäksi ryhtyvä on voinut luottaa ainakin siihen, että esim. ensimmäisiksi 6 kk perustoimeentulo on turvattuna ja lisäksi tieto siitä, että tuen käyttötarkoitus on henkilön toimeentulon turvaaminen (laskut, ruoka yms.). 
-	4 kk:n yrittäjyys ei välttämättä riitä näyttämään sitä miten pärjää yrittäjänä. Osa ajasta menee käynnistykseen ja asiakkuuksia vasta laajennetaan.  
-	Erityisen tärkeänä pidetään sitä, että sivutoimisuutta ei voida rinnastaa kokoaikaiseen yrittäjyyteen. Sivutoiminen voi muualla ansaita vaikka kokoaikaisesta työstä toimentulonsa ja ”harrastaa” yrittäjyyttä. Kokoaikaisen yrittäjyyden riski on siinä, että yrittäjän toimeentulo on sidottu yrittäjänä toimimisen kautta saatavaan tuloon.
-	Yritystukien maksaminen kaikkiaan on ehdottomasti myös pidettävä viranomaistehtävinä ja pääasiassa samoista syistä kuin palkkatukikin. Maakunnallisesti keskitettynä viranomaisvalmisteluna ja päätöksenä, koskien myös alla 10 000 €:n päätöksiä. Neuvonta ja ohjaus, sekä tukien markkinointi (jos niin halutaan) voidaan tuottaa markkinaehtoisena, mutta viranomaisen on perehdytettävä palvelutuotteiden sisältöihin ja päätösprosesseihin. 
-	Yritystuki/starttiraha voitaisiin pitää nykymuotoisena ja säilyttää siinä se alkuvaiheen toimeentulotukimainen ominaisuus niin, että sitä voisi hakea esimerkiksi vielä yritystoiminnan alkuvaiheessa nykyisen kaltaisilla perusteilla. Oleellista on, että meillä on jonkinlainen tasapuolinen tukimuoto yrittäjyyden alkuvaiheeseen. Myös verotukselliset tuet voivat olla toimiva tapa.    

4 luku – Palkkatuki

-	Nykyinen lakiluonnos pitäisi palkkatukipäätöksen viranomaistehtävänä, myös päätösvalmistelun on ehdottomasti oltava viranomaistehtävää. Valmistelija/esittelijä on pääsääntöisesti myös se, joka todellisuudessa vastaa mm. päätöksen perusteluista jne. Sisällöllisesti lakiluonnos vastaa lähes identtisesti nykyistä JTYP- lakia (7 luku) .
-	Palkkatukipäätöksenteko on syytä pitää myös keskitettynä maakunnallisesti, jolloin turvataan linjakas ja yhdenmukainen sekä neutraali päätöksenteko. 
-	Markkinaehtoisena voidaan toteuttaa palkkatukityöpaikkojen ja palkkatuella työllistettävien henkilöiden yhteensovittamista. Myös palkkatuen markkinointia yrityksille ja työnantajille voidaan toteuttaa markkinaehtoisena, mutta viranomaisten on pidettävä huolta siitä, että markkinaehtoiset toimijat omaavat riittävät ja oikeat tiedot palkkatuesta ja sen myöntämiseen liittyvistä prosesseista. 
-	Päätöksenteon ohjeistamisen ja valvonnan sekä tarkastuksen osalta on järkevää, että palkkatukipäätöksenteko pidetään viranomaistehtävänä ja maakunnallisesti
_______________________________________________________________________

-	keskitettynä. Valvonnan ohjaava rooli on parempi kohdentaa keskitettyyn        maakunnalliseen yksikköön.    
-	Asiakirjahallinta ja viestintä ovat myös helpompaa ja kustannustehokkaampaa kun palkkatukipäätöksenteko toimiin keskitettynä viranomaistehtävänä. 

5 Luku -  Tuen hakeminen, myöntäminen ja maksaminen

-	Tuen maksatuksen kannalta (viranomaistoimintaa) on suositeltavaa, että palkkatukivalmistelija ja -päättäjä toimivat virkavastuulla ja keskitetysti. Helpottaa tiedonvälitystä ja siten tuo myös tehokkuutta käytännön selvittelytyössä, joita päätöksentekoon ja maksatukeen väistämättä aina jonkin verran liittyy.   

Lopuksi on todettava, että jatkuvat työttömiin kohdistuvat. toimeentuloon liittyvät kiristykset ovat johtaneet työnhakijoiden luottamuksen heikentymiseen TE-toimistoa kohtaan. Tämä on pitemmän päälle johtanut haasteellisten asiakastilanteiden lisääntymiseen. Työttömyysturvan uudistamisessa tulee siis ottaa huomioon myös työturvallisuusnäkökulma. Mikäli velvoittavuutta lisätään entisestään, tämä johtaa todennäköisesti edelleenkin luottamuksen heikentymiseen viranomaistahoa kohtaan ja lisää vastakkainasettelua, koska tulevassa maakuntamallissa palveluntuottaja olisi se taho, joka auttaa työnhakijaa. Toisaalta viranomaistaho olisi se, joka velvoittaa ja "rankaisee" eli tarjoaa vain negatiivista palvelua. 

Yhteistyöterveisin.
THHL ry psta

	EIJA TUUTTI		 
	Eija Tuutti			 
	puheenjohtaja

_______________________________________________________________________