Pvm
05.08.2010

Sisäasiainministeriö
     

Dnro
	94/050/2010

     

Viite:	24.06.2010, SM077:00/2009
Asia:	Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi kansainvälistä suojelua hakevan vastaanotosta, opetus- ja kulttuuriministeriön lausunto

Opetus- ja kulttuuriministeriö pitää myönteisenä sitä, että kansainvälistä suojelun hakemiseen liittyvät asiat säädetään omaksi laikseen. Tämä on omiaan selkeyttämään ja yksinkertaistamaan sääntelyä.

Lakiesitysluonnoksen yleisperustelujen kohdassa 2.1.3 (Vastaanottopalvelut) sivulla 12 todetaan, että "Turvapaikkaa  hakeva alaikäinen ei ole perusopetuslain (628/1998) mukaan oppivelvollinen, koska hän ei ole Suomessa vakinaisesti asuva. Kunnalla ei ole velvollisuutta järjestää hänelle perusopetusta, eikä perusopetukseen valmistavaa opetusta tai valmistavaa opetukseen osallistuvalle tämän oman äidinkielen opetusta.".

Lakiesitysluonnoksen yksityiskohtaisissa perusteluissa todetaan 25 § koskien (s. 57, ensimmäinen kappale), että oppivelvollisuusikäisillä turvapaikanhakijoilla olisi kuitenkin velvollisuus käydä koulua.

Edellä mainittuun liittyen opetusministeriö toteaa, että oppivelvollisuusikäiset  kansainvälistä suojelua hakevat eivät nykylainsäädännön perusteella ole oppivelvollisia. Perusopetuslain mukaan Suomessa vakinaisesti asuvat lapset ovat oppivelvollisia. Turvapaikanhakijoita ei yleisesti katsota vakinaisesti Suomessa asuviksi henkilöiksi, koska heille ei myönnetä vakinaista asuinkuntaa. Kunnalla ei ole perusopetuslain mukaan velvollisuutta järjestää turvapaikanhakijalapsille perusopetusta, sillä perusopetuslain 4 § mukaan kunta on velvollinen järjestämään perusopetusta vain sen alueella asuville oppivelvollisuusikäisille. Nykyinen lainsäädäntö ei kuitenkaan estä kuntia ottamasta perusopetusikäisiä turvapaikanhakijalapsia opetuksen piiriin. 

Toisaalta perustuslain 16 § mukaan jokaisella on oikeus maksuttomaan perusopetukseen.

Erilaiset tulkinnat lainsäädännöstä ovat joissakin tapauksissa aiheuttaneet myös kunnissa epävarmuutta siitä, tulisiko oppivelvollisuusikäiset turvapaikanhakijalapset ottaa oppilaiksi kunnan järjestämään perusopetukseen. 

Maahanmuuttoviraston vastaanottoyksikön turvapaikanhakijoiden vastaanottokeskuksista keräämien tietojen mukaan käytännössä suurin osa oppivelvollisuusikäisistä turva-

paikanhakijalapsista osallistuu kunnan järjestämään perusopetukseen. Lisäksi osa niistä lapsista, jotka eivät osallistu kunnan järjestämään perusopetukseen saavat vastaanottokeskuksen järjestämää perusopetuksen omaista opetusta. Osa kunnista on kieltäytynyt ottamasta oppivelvollisuusikäisiä turvapaikanhakijalapsia perusopetukseen.

Edellä kuvattu tilanne on omiaan vaarantamaan turvapaikanhakijalasten yhdenvertaisen kohtelun ja muutoinkin aiheuttamaan hallinnollista epävarmuutta. Tilanteen selkeyttämiseksi laissa kansainvälistä suojelua hakevan vastaanotosta olisikin syytä säätää siitä, että oppivelvollisuusikäisellä turvapaikanhakijalla on oikeus hänen oleskelukuntansa järjestämään perusopetukseen sen estämättä, mitä perusopetuslain  4 ja 25 § säädetään. 

Oikeudesta opetukseen tulisi kuitenkin säätää siten, että opetuksen aloittamisessa voidaan ottaa huomioon turvapaikanhakijalapsen ja hänen perheensä elämäntilanne. Opetusta ei esimerkiksi ole tarkoituksenmukaista aloittaa silloin kun on tiedossa, että turvapaikanhakijalapsen oleskelu kunnassa on jäämässä hyvin lyhytaikaiseksi. Kunnalla on lisäksi oltava mahdollisuus päättää oppilaan koulunkäynnin aloittamisen ajankohdasta joustavasti ja tarkoituksenmukaisesti koulutyön rytmitys huomioon ottaen. Opetusta ei esimerkiksi ole tarkoituksenmukaista aloittaa lähellä joululomaa tai kesälomaa.

Edellä mainittu säännös voitaisiin ajatella sisällytettävän lakiesityksen pykälään 25. Turvapaikanhakijalapsen oppivelvollisuudesta ei tässä yhteydessä ole syytä säätää.

Maahanmuuttoviraston vastaanottoyksikön kautta saatujen tietojen mukaan 15.8.2009  ja 31.5.2010 välisenä aikana vireille pantuihin turvapaikkahakemuksiin sisältyi 592  oppivelvollisuusikäisen (syntymävuodet 1993-2002) turvapaikkahakemusta. Lukumäärä sisältää sekä yksin tulleet turvapaikanhakijat että perheensä kanssa turvapaikkaa hakevat. Viraston saamien tietojen mukaan 484  näistä lapsista osallistuu jo nyt perusopetukseen. Tiedot perusopetukseen osallistumisesta on kerätty vastaanottokeskuksittain. Kahden keskuksen osalta tiedot puuttuvat, joten on mahdollista että perusopetukseen osallistuvien määrä nousisi edelleen, mikäli luvut olisivat käytettävissä.

Vuoden 2010 alussa voimaan tulleen opetus- ja kulttuuritoimen rahoituksesta annetun lain (1705/2009) mukaan kunnan peruspalvelujen valtionosuus määräytyy aina vain kunnan asukasmääriin (ja muihin olosuhdetekijöihin) perustuen, eikä ole riippuvainen palvelujen järjestämistavasta. Valtionosuudet muuttuvat vain siinä tapauksessa, kun kunnan väestötietojärjestelmään merkitty asukasmäärä muuttuu tai muut valtionosuuteen vaikuttavat tekijät muuttuvat (ruotsin- tai vieraskielisten osuus, sairastavuus, työttömyys jne.).

Kotikuntakorvauksen perusteena olevat oppilaat ja heidän kotikuntansa määräytyvät varainhoitovuotta edeltävää vuotta edeltävän vuoden lopun tilanteen mukaan. Kotikuntakorvauksia ei tarkisteta rahoitusvuoden lopussa. Kotikuntaa vailla olevien ja ahvenanmaalaisten osalta valtio maksaa kotikuntakorvauksen opetuksen järjestäjälle. Valtio maksaa myös yksityisille opetuksen järjestäjille kotikuntakorvauksiin liittyvän arvonlisäveron osuuden, joka vuonna 2010 on 3,53 %. Rahoitusjärjestelmän edellyttämänä tietona kotikuntaa vailla olevat opiskelijat ilmoitetaan omalla koodillaan ja perusopetuksen oppilaat ilmoitetaan asuinkunnittain. Kotikuntaa vailla olevista opiskelijoista ilmoitetaan lisäksi kansalaisuudet.

Lakimuutos selkeyttäisi jo tosiasiallisesti vallitsevan tilanteen. Useimmissa kunnissa lakimuutos ei aiheuta uusia kustannuksia, kun turvapaikanhakijalapset osallistuvat kunnan järjestämään perusopetukseen jo nyt. Edellä mainittuun laskelmaan  perustuen näyttäisi siltä, että 108 oppivelvollisuusikäistä kansainvälistä suojelua hakenutta henkilöä ei syystä tai toisesta osallistuisi perusopetukseen. Mikäli he osallistuisivat perusopetukseen, syntyisi heidän opetuksestaan valtiolle kuntakorvausten muodossa noin 713 000  euron kustannus vuoden 2010 keskimääräisellä perushinnalla laskettuna. Kustannusta arvioitaessa on kuitenkin syytä ottaa huomioon mahdollisuus, että ainakin osassa tapauksia erilaiset henkilöön, perhetilanteeseensa tai muuhun elämäntilanteeseensa liittyvät syyt tekevät heidän perusopetukseen osallistumisensa mahdottomaksi.

Kansliapäällikkö	Harri Skog	

Erikoissuunnittelija	Mikko Cortés Téllez	

     	           

Tiedoksi	OKM/KTPO, OKM/KUPO